Справа № 159/1769/16-к
Провадження № 1-кп/159/118/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт, що надійшов з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 03 лютого 2016 року, за ст. 125 ч. 2, ст. 190 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, працездатний, працює водієм в кафе «Вікторія», розлучений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 07.07.2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на даний час не судимому на підставі ст. 89 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 21 січня 2016 року, близько обідньої пори, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом замовлення і оформлення їй золотого браслету відповідно до її золотого ланцюжка, перебуваючи в автомобілі поблизу будинку № 9 по вул. Заводська в м. Ковелі Волинської області, отримав від ОСОБА_8 золотий ланцюжок 583 проби вагою 6,6 грам та золотий хрестик 585 проби вагою 1,6 грам вартістю 10 000 гривень, належні матері останньої - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання своїх обіцянок перед малолітньою донькою, тобто замовленні і оформленні їй золотого браслету відповідно до її золотого ланцюжка, заволодів чужим майном - вищевказаними золотим ланцюжком та золотим хрестиком, які в подальшому заставив в ломбард «Скарбниця», за що відповідно отримав грошові кошти, які витратив на свої потреби. Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 10 000 гривень.
Крім цього, він 03 лютого 2016 року, близько 8 год. 55 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно з метою завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діставши з кишені куртки пластиковий молоток та дочекавшись коли останній нагнувшись, повернувся до нього спиною, наніс удар вказаним молотком в потиличну ділянку голови. В подальшому, коли ОСОБА_4 почав підніматись, продовжив наносити молотком удари в різні частини тіла та голову останнього, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді - відкритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійних ран потиличної та тім`яної ділянки голови, правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість визнав повністю, надав показання про те, що він зі своєю дочкою ОСОБА_10 підтримує постійні хороші стосунки. У січні 2016 року йому терміново потрібні були гроші та він не мав де їх взяти, тому він вирішив взяти у своєї дитини золотий ланцюжок з хрестиком, який їй подарувала її мати, закласти його в ломбард та отримати потрібні гроші. Реалізуючи свій задум, він повідомив дочці, що бере у неї золоті вироби для того, щоб до їх виготовити схожий браслет, хоча цього робити не збирався, дитина добровільно надала золоті вироби і він їх відразу відніс в ломбард, а отримані кошти витратив на свої потреби. На слідуючий день він дитині дав біжутерію замість золотих виробів. Коли бувша дружина виявила підміну та почала вимагати повернути золоті вироби, але він відразу цього не зробив, а приблизно через місяць разом з працівниками поліції пішли в ломбард та повернули забране у дитини.

Щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 показав, що він перебував у нормальних стосунках з потерпілим, одного разу він зайняв у ОСОБА_4 приблизно 2 500 гривень та у заставу залишив свої закордонний та український паспорти. Своєчасно повернути гроші він не зміг. На початку лютого 2016 року він влаштовувався на роботу, тому прийшов до ОСОБА_4 за українським паспортом, але той відмовив йому повернути його, тому це його дуже розсердило, і він дістав з кишені молоток з пластику, яким декілька разів наніс удари в область голови ОСОБА_4 , а потім зрозумів, що вчиняє неправильно, тому почав вибачатися та пропонувати свою допомогу, але потерпілий сказав йому йти геть з його квартири. Він пішов та по дорозі викинув молоток в річку Турія. Він щиро кається у скоєному, просить вибачення у потерпілих, просить суворо його не карати.

Суд вважає показання обвинуваченого по епізоду шахрайства правдивими. В той же час, показання обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 є непослідовними і не логічними, тому суд оцінює їх критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Крім визнання вини ОСОБА_7 , його винуватість підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що своїй дочці ОСОБА_11 вона купила золотий ланцюжок, а пізніше золотий хрестик та дитина їх постійно носила. У січні 2016 року вона повернулася з поїздки та виявила, що дитина замість золотих виробів носить біжутерію. На її питання дочка розповіла, що золоті вироби взяв її батько ОСОБА_7 . Вона відразу почала телефонувати до бувшого чоловіка та вимагати повернення забраного у дитини, він пообіцяв, але їх не повернув, тому вона звернулася в поліцію, щоб забрати з ломбарду золоті вироби. Золоті вироби повністю повернуті, тому вона будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить його не засуджувати.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що він повністю не погоджується з показаннями обвинуваченого щодо причин нанесення йому тілесних ушкоджень. Оскільки, він дійсно зайняв ОСОБА_7 2 650 гривень, що еквівалентно сто доларів США, але паспортів не хотів брати в залог, ОСОБА_7 їх йому залишив сам, в тому числі для закордонних поїздок, який вже був повністю використаний. Він не вимагав повернення грошей у ОСОБА_7 та не відмовляв йому у поверненні паспорта. На його думку причина його побиття в тому, що ОСОБА_7 знав про наявність у нього певної суми грошей (близько восьми тисяч гривень), які він мав витратити на оплату посилки у відділенні «Нової пошти», тому напередодні ОСОБА_7 його возив по різних місцях, де, зі слів останнього, мали віддати гроші ОСОБА_12 , але вони їздили довго без результатів, поки не закінчився робочий день «Нової пошти». На слідуючий день зранку прийшло повідомлення на телефон та до його квартири прийшов ОСОБА_7 , який пояснював свій прихід бажанням підвести його на роботу, хоча автомобіль ОСОБА_7 перебував в несправному стані, про що повідомив останній. ОСОБА_7 не заходив в кімнати квартири, а чекав його на коридорі. Коли він взувся і вдів шапку, то в один з моментів, коли він ( ОСОБА_13 ) став перевіряти в своєму рюкзаку чи все взяв, відчув удари в область голови. Коли він почав намагатися уникати ударів, то побачив в руках ОСОБА_7 справжній молоток, яким той продовжував наносити удари. Від отриманих ударів у нього на задній частині голови з`явилася кров. Він став захищатися і між ним та ОСОБА_7 сталася боротьба, в процесі якої вони попадали та він побачив в руках ОСОБА_7 кухонний ніж, який той вихопив з підставки для ножів. Він став просити у ОСОБА_7 не продовжувати своїх протиправних дій, той його послухав та піднявся, ніж та молоток почав ховати у внутрішню кишеню своєї куртки, але на його прохання повернув ножа, перед тим ретельно витер його. Потім ОСОБА_7 намагався пояснити свої дії, але він не хотів його слухати, тому той попив води та залишив квартиру. На його переконання ОСОБА_7 хотів заволодіти його грошима та мав намір з допомогою молотка оглушити його, а потім заволодіти грошима, але не зміг довести задумане до кінця, оскільки він витримав нанесені удари та залишився при свідомості. Вважає кваліфікацію дій ОСОБА_7 по епізоду нанесених йому тілесних ушкоджень невірною, оскільки вбачає в цих діях ознаки більш тяжкого злочину.

Суд оцінює показання допитаних потерпілих правдивими, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами, є логічними і послідовними та відповідають суті тих подій, що сталися.

Також винуватість ОСОБА_7 доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Копіями договорів про надання ломбардом фінансового кредиту № 463-16002992 від 21.01.2016 року та № 463-16003126 від 22.01.2016 року стверджується, що ОСОБА_7 в перший день здав у заставу золотий ланцюжок, за що отримав 3 032 гривень, а другого дня - хрестик, за що отримав 720 гривень. Кредит йому надавався на один день.

Протоколом огляду речей від 17.02.2016 року стверджується, що оглянутий ланцюжок із жовтого металу, довжиною 52.5 см, вагою 6.1 грам є біжутерією.

Протоколом огляду речей від 12.03.2016 року стверджується, що оглянутий ланцюжок із жовтого металу, довжиною 50 см, вагою 6.6 грам та хрестик довжиною 3 см, шириною 1.5 см, вагою 1.6 грам, які мають маркування 585 проби, є ювелірними виробами.

Зазначеними протоколами підтверджується показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що він заволодів золотими виробами, а своїй дитині взамін надав біжутерію.

Згідно повідомлення № 1 від 03.02.2016 року слідує, що о 09.30 годин в лікарню доставлений ОСОБА_4 з черепно мозковою травмою та струсом головного мозку.

При огляді квартири АДРЕСА_2 було виявлено сліди крові, чим підтверджується, що саме в цій квартирі були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Протоколом огляду речей від 05.03.2016 року проведено огляд шапки спортивного типу, яка повністю просочена речовиною бурого кольору, схожою на кров, та куртка з аналогічними плямами, чим підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_4 про те, що в час нанесення йому тілесних ушкоджень на його голові була надіта шапка та при доставленні його в лікувальний заклад він був одягнутий у куртку.

Проведеним слідчим експериментом 23.04.2016 року, з участю потерпілого ОСОБА_4 , було зафіксовано яким чином та при яких обставинах ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 , чим підтверджуються показання останнього та спростовуються показання обвинуваченого.

Проведеним оглядом паспортів ОСОБА_7 , які видав ОСОБА_4 , встановлено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 дійсний до 06.11.2017 року, чим спростовується показання потерпілого про недійсність паспорту на час перебування його в заставі.

Судово-медичним дослідженням, яке викладене у висновку експерта № 41 від 17.02.2016 року встановлено, що на тілі ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійних ран потиличної та тім`яної ділянки голови, правої кисті, що утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою поверхнею і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження в момент спричинення не являлись небезпечними для життя. Не виключається можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень від ударів молотком. По тілу гр. ОСОБА_4 було нанесено не менше чотирьох ударів.

Додатковим висновком експерта № 41-А від 04.07.2016 року зазначено, що перебування потерпілого ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в період з 18.05. по 27.05.2016 року пов`язане з отриманими тілесними ушкодженнями 03.02.2016 року, однак ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не змінилася.

Суд визнає наведені висновки експерта належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів. На переконання суду немає підстав для висновку про наявність більш тяжких злочинів щодо ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_7 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати, як умисні дії, що виразилися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_7 , у судовому засіданні визнав повністю свою винуватість у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тау нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , які потягли короткочасний розлад здоров`я.

Із урахуванням наведеного, суд також приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював суспільно - небезпечний характер своїх діянь та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 та неповнолітній дитині, а також заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Отже, характер вчинених обвинуваченим дій, пов`язаних із протиправним заволодінням чужим майном та завдаванням потерпілому молотком ударів у життєво важливі органи, внаслідок чого йому були спричинені зазначені у висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я потерпілого, свідчить про те, що ОСОБА_7 діяв з умислом на вчинення зазначених злочинів. Будь-яких доказів на наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу на вчинення більш тяжких злочинів під час судового розгляду не надано, тому позицію потерпілого ОСОБА_4 про наявність в діях ОСОБА_7 ознак більш тяжких кримінальних правопорушень, суд вважає надуманою.

Таким чином, судом встановлено, що між діями обвинуваченого ОСОБА_7 та зазначеними наслідками є прямий причинний зв`язок.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , у відповідності до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання, громадської діяльності та роботи характеризується з позитивної сторони. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, що на думку суду, характеризує його з негативної сторони. Має постійне місце проживання, проживає сам, інколи із своєю дитиною ОСОБА_11 , коли бувша дружина зайнята по роботі. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, працює на постійній роботі.

Актом № 171 від 14.04.2016 року судової наркологічної експертизи стверджується, що ОСОБА_7 наркоманією не страждає.

Висновком судово-психіатричного експерта № 65 від 06.04.2016 року стверджується, що ОСОБА_7 на час інкримінованих йому протиправних дій, і на даний час, не виявляв та не виявляє будь-яких, в тому числі тимчасових, психічних розладів. Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.

З урахуванням особи обвинуваченого, вищенаведених обставин, які відповідно пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді громадських робіт.

При призначенні терміну покарання за дані злочини, судом враховується обставини їх скоєння, спосіб та місце вчинення злочинів, взаємовідносини особи обвинуваченого та осіб, які постраждали від його дій. Також, судом враховується небезпечність вчиненого злочину щодо малолітньої дитини, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину щодо ОСОБА_4 , кількість нанесених ударів, причини подій і способи їх розв`язання.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), їх тяжкість, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе в умовах призначення покарання у вигляді громадських робіт на певний строк в межах санкцій статей, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений цивільний позов прокурором Ковельської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до відповідача ОСОБА_7 , останнім добровільно сплачено суму заявленого позову до судового розгляду справи.

Цивільний позов заявлено потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_4 до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 , в якому він просить стягнути з останнього в його користь матеріальну шкоду в сумі 2 384 гривень та моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

У судовому засіданні потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 заявлений позов підтримав, та просить його задовольнити з викладених підстав.

Обвинувачений-цивільний відповідач ОСОБА_7 позов визнав частково та згідний відшкодувати повністю матеріальну шкоду та частково моральну шкоди.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши надані докази до цивільного позову, приходить до висновку про часткову підставність вимог ОСОБА_4 , а тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Статтею 127 ч. 2 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає позов ОСОБА_4 підлягає до повного задоволення в частині матеріальної шкоди та до часткового задоволення в частині стягнення моральної шкоди. При цьому суд враховує глибину фізичних і душевних страждань у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженями, порушенням у зв`язку з цим його нормальних життєвих зв`язків і необхідності вжити додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає необхідним визначити відшкодування заподіяної моральної шкоди на суму двадцять тисяч гривень.

На майно обвинуваченого ОСОБА_7 арешт не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у відповідності до положень ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання обиралась до 06.06.2016 року, однак в подальшому не продовжувалась.

Строк відбуття покарання, у відповідності до ст. 209 КПК України, обвинуваченому слід рахувати з моменту, коли ОСОБА_7 фактично приступить до виконання вироку суду.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, ОСОБА_14 , -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 190 ч. 1 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю злочинів - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання рахувати з часу фактичного початку виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 2 384.00 (дві тисячі триста вісімдесят чотири) гривні та моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 84 копійки.

Речові докази в даному кримінальному провадженні:
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у користуванні останнього;
-золотий ланцюжок з хрестиком та ланцюжок біжутерію, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , залишити у користуванні останньої;
-чоловічу спортивну шапку сірого кольору, чоловічу куртку чорного кольору та кухонний ніж із ручкою чорного кольору з металевим лезом, що були вилучений 03.02.2016 року, та які передано на зберігання в камеру схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_1