АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3608/15-к
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/596/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 152 КК України
У Х В А Л А
іменем України
11 липня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001422 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 березня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чорноморське Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого по найму, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

засуджено: за ч.3 ст.152 КК України на 7 років позбавлення волі.
Мірі запобіжного заходу тримання під вартою з 20.07.2015 року.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 19 липня 2015 року в період часу з 01 до 02 години, з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі ВАЗ 21093 державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , проїхав до території між Суворовським сільським кладовищем та АЗС №8 ТОВ «Фірма «Теплотехніка» розташованої по вул. Шамикіна, 1-а в с. Суворівка Голопристанського району Херсонської області, діючи умисно, із застосуванням відносно потерпілої ОСОБА_9 фізичного насильства, яке виразилось в утриманні потерпілої за руки та тулуб, нанесенні ударів руками по обличчю, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, всупереч волі ОСОБА_9 здійснив з нею насильницький статевий акт в природній формі.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку, обґрунтовуючи свої доводи тим, що обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілої ОСОБА_9 .. Зазначає, що свідки в судовому засіданні не підтвердили вину обвинуваченого, а натомість підтвердили факт алкогольного сп`яніння і неадекватну поведінку потерпілої. Висновками судово-імунологічною експертизою не зроблено категоричного висновку щодо належності знайденої крові людини потерпілій чи обвинуваченому. Вказує, що невинуватість обвинуваченого підтверджено висновком судово-медичної експертизи №109/ГП від 04.09.2015 року, де не вказано причину наявних тілесних ушкоджень у потерпілої, а також у ОСОБА_8 не виявлено слідів крові та епітелію. Вважає, що досудове розслідування проведено з порушенням кримінального процесуального закону, а судом не були досліджені всі обставини справи. Просить скасувати вирок щодо ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України;

- прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , порушує питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів указує, що судом не враховано, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин стосовно неповнолітньої особи, винним себе не визнав, заподіяну шкоду не відшкодував, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи. Вважає, що позитивна характеристика обвинуваченого, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, у даному випадку не можуть братися судом до уваги при призначенні покарання, які є лише даними про особу обвинуваченого. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст. 152 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Іншими учасниками судового розгляду вирок щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені в апеляційній скарзі захисника, та просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, в дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , не визнаючи себе винним у зґвалтуванні неповнолітньої, не заперечував той факт, що 19.07.2015 року близько 01.00 години він разом з ОСОБА_11 перебували у диско-барі «Арена» с. Черноморське, де зустрілися із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , разом з якими вживали спиртні напої. Так як дівчата були п`яні та потребували допомоги, знайома ОСОБА_14 попросила відвезти їх додому на автомобілі ОСОБА_10 , з чим вони погодились. По дорозі додому вони зупинилися, він допоміг ОСОБА_15 вийти з автомобіля до туалету, де вона залишила свою нижню білизну. Біля в`їзду в с. Краснознам`янка дівчата попросили їх висадили, бо не хотіли в стані алкогольного сп`яніння йти додому, сказали, що підуть на роботу до брата ОСОБА_16 . Вони їх висадили, а самі повернулися до диско-бару «Арена», а потім поїхали додому.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам та недоведеність вини ОСОБА_8 у зґвалтуванні неповнолітньої, а також аналогічні твердження обвинуваченого в судовому засіданні, є непереконливими і спростовуються детально наведеними у вироку доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що 19.07.2015 року у нічний час вона з ОСОБА_13 перебували у диско-барі «Арена» с. Черноморське, де до них підійшли ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . ОСОБА_19 попросив у неї вибачення за те, що раніше її образив, після чого вони разом випили пляшку горілки. Коли вона з подругою чекали її брата ОСОБА_20 , щоб він відвіз їх додому, до них на автомобілі під`їхали ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , які насильно, схопивши за руки, затягнули їх до автомобіля, посадили на заднє сидіння. Вони кричали, але на це ніхто уваги не звертав. Їх вивезли в невідому напрямку, де потім зупинилися. ОСОБА_18 і ОСОБА_17 витягли їх з автомобіля, її особисто витягнув ОСОБА_19 , схопив за праву рук та штовхнув на землю, вона впала спиною на каміння і почала кричати. Чула як кричала ОСОБА_21 , але що там відбувалося не бачила. ОСОБА_22 наніс їй рукою декілька ударів по обличчю, щоб вона не кричала, а потім зняв з неї нижню білизну і зґвалтував її. На місці події залишилися її нижня білизна. Після чого, ОСОБА_23 і ОСОБА_22 відвезли їх і висадили біля в`їзду с. Краснознам`янка.

Вона же, при проведенні слідчого експерименту на місці події детально розповіла та відтворила обставини вчиненого щодо неї злочину обвинуваченим ОСОБА_8 (т.2 а.п. 174-187)

Ці ж обставини підтвердила свідок ОСОБА_21 - очевидець злочину, при цьому вона показала, що коли її ґвалтував ОСОБА_18 , вона чула крики ОСОБА_9 і як її вдарив ОСОБА_24 .. Після їх посадили в автомобіль, де побачила заплакану ОСОБА_16 , на обличчі під оком якої був набряк від удару. Остання їй повідомила, що ОСОБА_19 зґвалтував її. Про те, що сталося нікому спочатку не говорили. Пізніше вона розповіла ОСОБА_25 про те, що з ними трапилося.

Зазначені вище показання потерпілої та свідка були перевірені судом і правильно визнані достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами .

Колегія суддів вважає, що підстав не вірити показанням потерпілої та свідка у суду не було, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з іншими доказами, а тому доводи сторони захисту про недостовірність показаній потерпілої та свідка, позбавлені підстав.

Свідок ОСОБА_25 показав, що 19.07.2015 року близько 00:20 год. він приїхав в с. Чорноморське до диско-бару, щоб відвезти свою сестру ОСОБА_26 та її подругу ОСОБА_27 додому, але там їх не знайшов, на його телефоні дзвінки дівчата не відповідали. Він повернувся в с. Краснознам`янка і пішов до себе на роботу до ангару. Через деякий час він почув, як їде автомобіль і вийшов на вулицю, де побачив як невідомий автомобіль зупинився біля в`їзду в село, почув як зачинилися дверцята і даний автомобіль заїхав в село. Потім він почув плач дівчат і підійшов до них, побачив, що на узбіччі сидять його сестра ОСОБА_16 та її подруга ОСОБА_28 , які плакали та були налякані, одяг у них був весь брудний, волосся розтріпане. У ОСОБА_16 на обличчі з лівої сторони була пухлина, вона говорила, що у неї болять коліна, так як вона їх подряпала. На його запитання, що з ними трапилося, вони нічого не розповідали. Дівчат він відвів до себе на роботу, де вони переночували і вранці пішли додому. 20.07.2015 року близько 23:30 год. він зателефонував ОСОБА_29 , яка йому повідомила, що напилася пігулок. Він відразу поїхав до неї і відвіз її до лікарні. На наступний день від дівчат йому стало відомо, що їх зґвалтували.

Свідок ОСОБА_30 показала, що вона дізналася від свого брата про те, що ОСОБА_16 і ОСОБА_28 домовилися напитися пігулок, залишили записку, через те, що ї зґвалтували. Коли вона запитувала ОСОБА_16 про зґвалтування, то вона повідомила, що не хоче про це розмовляти через батька.

Свідок ОСОБА_31 показала, що від сестри, яка навчається з ОСОБА_16 , їй стало відомо, що ОСОБА_16 та ОСОБА_28 зґвалтували. ОСОБА_16 живе не в повній сім`ї, батько її п`є, вихованням доньки не займається.

Свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_14 показали, що того дня вони бачили в диско-барі «Арена» в с. Чорноморське ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які сиділи за столом з ОСОБА_37 і ОСОБА_11 , на столі стояли пляшки від алкоголю. Що було далі свідкам невідомо.

Свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 додатково показали, що вказані дівчата і хлопці вживали спиртні напої, всі разом вийшли на вулицю. Манюгіна ОСОБА_16 і ОСОБА_21 були п`яні, падали. Свідок ОСОБА_35 показав, що коли він вийшов на вулицю, то біля диско-бару стояв автомобіль ОСОБА_19 і ОСОБА_38 , дівчата в цей момент сиділи в бесідці на подвір`ї. Що було далі не бачив. Десь о 02:00 год. до диско-бару під`їхали ОСОБА_39 і ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_40 показав, що 19.07.2015 року молодша сестра ОСОБА_41 принесла йому записку наступного змісту: « ОСОБА_42 , перекажи ОСОБА_43 , що як так більше жити не можу». Він одразу приїхав до ОСОБА_28 додому. На його запитання що трапилося, вона відповіла, що пожартувала.

Свідок ОСОБА_14 додатково показала, що вона попросила ОСОБА_44 відвезти дівчат додому і він з ОСОБА_37 на автомобілі повезли ОСОБА_26 і ОСОБА_27 в бік села. Вже після закриття диско-бару, десь біля 02:00 год. до бару повернулися ОСОБА_45 і ОСОБА_46 .. На її запитання, чи відвезли вони дівчат додому, вони їй відповіли, що дівчата не захотіли, щоб їх везли додому, і вони привезли назад дівчат до диско-бару, які спали в автомобілі.

Про ці обставини свідки ОСОБА_47 , ОСОБА_48 дали аналогічні показання.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 в частині того, що ОСОБА_51 і ОСОБА_21 знаходились в автомобілі в той час, коли ОСОБА_22 і ОСОБА_23 повернулися до диско-бару о 02:00 год., а також показання свідка ОСОБА_52 про те, що ОСОБА_22 і ОСОБА_23 купили дівчатам пиво і поїхали, а ОСОБА_16 і ОСОБА_28 залишилися відпочивати в диско-барі з хлопцями і о 02:00 год. знаходились біля бару, оскільки вони не відповідають дійсності і спростовуються як показанням самого обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що дівчат висадили біля в`їзду в с. Краснознам`янка, так і показаннями потерпілої ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_41 , які підтвердили цю обставину.

Такі показання вказаних вище свідків, суд правильно розцінив, як спосіб допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності, з яким вони перебувають у дружніх стосунках, як про це зазначили свідки, а тому, на думку колегії суддів, вони є зацікавленими особами.

З протоколу огляду місця події від 20.07.2015 року та фототаблиці до нього вбачається, що при огляду території, що межує з Суворовським сільським кладовищем, виявлено та вилучено жіночі труси білого і чорного кольору з пошкодженнями у вигляді надірваності та розірваності. (т.2 а.п. 26 30)

Згідно протоколу огляду предметів від 20.07.2015 року, оглянуто речі, які добровільно видав обвинувачений ОСОБА_8 , а саме: шорти, футболку зі слідами бурого кольору. (т.2 а.п.33)

Під час огляду транспортного засобу, а саме ВАЗ-21093 червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , виявлено на задньому сидінні автомобіля та резинових килимках залишки сухої трави, засохлої багнюки та остюків, посередині сидіння пляма темного кольору. З лівої сторони на сидінні та коврику під ним виявлено жіноче волосся світлого кольору, ( т.2 а.п.40-42, 44-45, 48)

При огляді домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено та вилучено: 1) червоне плаття з довгим рукавом, по всій довжині якого виявлено сліди від трави, в нижній частині плями темно-коричневого кольору; 2) синє плаття без рукавів, на бретельках, по всій довжині якого виявлено сліди бруду та залишки сухої трави, у верхній частині плаття сухі плями світлого кольору. (т.2 а.п.53-58, 59).

Згідно висновків судово-імунологічних експертиз №173 від 16.09.2015 року та № 174 від 15.09.2015 року, на трусах, що належать потерпілій ОСОБА_9 вилучених в ході огляду місця події та на футболці, що належній ОСОБА_8 , яка ним була добровільно видана, знайдена кров людини без домішку сперми, що могла походити від потерпілої ОСОБА_9 , присутність в цих же слідах крові ОСОБА_8 не виключена (т.2 а.п.92-94, 103-105).

За висновком судово-імунологічної експертизи від 22.09.2015 року № 172 на сукні, що належній потерпілій ОСОБА_9 , знайдені сліди слини без домішку сперми та крові, що могли походити як від потерпілої ОСОБА_9 , так і обвинуваченого ОСОБА_8 .. Також на вказаній сукні знайдені змішані сліди сперми та слини без домішку крові, що не виключає присутність в цих слідах сперми, слини обвинуваченого ОСОБА_8 (т.2 а.п. 113-116).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №109/ГП від 04.09.2015 року, ОСОБА_9 виглядає молодше свого паспортного віку, по даним фізіологічного і статевого розвитку статевої зрілості не достигла; виявлені у неї 20.07.2015 року тілесні ушкодження, а саме синці обличчя та правого плеча, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи в з`єднувальні оболонки правого ока, садна в проекції лівого колінного суглобу, виникли від дії тупих предметів за одну-дві доби до проведення обстеження. Також у потерпілої ОСОБА_9 в області статевих органів, виявлені тілесні ушкодження, характерні для зґвалтування природним способом, які могли виникнути не виключено в ніч з 18 на 19.07.2015 року. (т.2 а.п 120 122)

Висновком судово-імунологічної експертизи № 182 від 06.10.2015 року встановлено, що вилучене в ході огляду автомобіля волосся могло походити з голови потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.п.127-131).

Згідно висновків судово-медичної експертизи №110/ГП від 04.09.2015 року, судово-цитологічній експертизи № 107/ц від 02.09.2015 року, у ОСОБА_8 будь-яких ушкоджень і змін в області статевих органів не виявлено, кров та клітини епітелію не знайдено, що не виключає вчинення ОСОБА_8 статевого акту (актів). (т.2 а.п. 144-147).

Дані, що містяться у протоколі місця події, у протоколах огляду предметів, у висновках вищезазначених експертиз, не є суперечливими та узгоджуються з показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_53 щодо місця і обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, якими спростовуються твердження захисника про те, що обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілої.

Характер виявлених у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в області статевих органів та на обличчі, їх локалізація та механізм утворення, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 із застосуванням фізичного насильства зґвалтував неповнолітню потерпілу.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 є осудним. (т.2 а.п. 160-162)

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_54 обмовили обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні зґвалтування, в матеріалах справи немає, бо ретельний аналіз показаній цих осіб у сукупності з іншими доказами, спростовують ці доводи захисника і свідчать про правильність їх оцінки судом першої інстанції.

Оскільки викладені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які у своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку.

Тому доводи захисника про те, що обвинувачення ґрунтується лише на недостовірних показаннях потерпілої, колегія суддів визнає голослівними та такими, що суперечать наведеним доказам.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, суд правильно визнав, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст. 152 КК України.

У зв`язку з чим, доводи захисника про невинуватість ОСОБА_8 та неправильне застосування кримінального закону, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Підстав для скасування вироку через невинність ОСОБА_8 , як про це ставить питання захисник, колегія суддів не знаходить.

Що ж до доводів захисника про те, що речові докази у кримінальному провадженні вилучені з порушенням кримінального процесуального закону, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Сам по собі факт того, що слідчий після проведення слідчих дій: огляду місця події та огляду предметів не звертався до слідчого судді про накладення арешту на майно, яке визнано речовими доказами, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими, як це передбачено ст. 87 КПК України, та не свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та про порушення права особи на захист. При цьому захисник посилається на використання доказі, які базуються на даних, що містяться на речових доказах, для підтвердження невинуватості ОСОБА_8 , тобто погодився з їх достовірністю.

Посилання захисника про неповноту судового розгляду є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, у процесі досудового розслідування та судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, перевірялися позиції сторін обвинувачення та захисту шляхом допиту обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідження протоколів слідчих дій, висновків відповідних експертиз, яким судом дано належну оцінку у вироку.

Крім того, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин учинення злочину, а також про доповнення судового розгляду сторона захисту не заявляла.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, розгляді клопотань, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду не виявлено. Докази у кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Доводи прокурора про м`якість призначеного покарання є безпідставними.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про його особу, що він позитивно характеризується, раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обтяжуючих покарання обставин, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, і з урахуванням цих обставин, суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 152 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його м`якість та для призначення більш суворого покарання, як про це ставить питання прокурор, колегія суддів не вбачає.

Даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг захисника та прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 11 липня 2016 року
Ухвала набрала законної сили 11 липня 2016 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2