Справа № 1-кс/593/47/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. м. Бережани

Слідчий суддя Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділу Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2016 року старший слідчий слідчого відділу Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з клопотанням 30 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч.3 ст.185 КК України. Яке в наступному об`єднане в одне кримінальне провадження з кримінальним провадженням від 03 червня 2015 року № 0000142. Постановою прокурора Бережанського району від 16 вересня 2015 року виділен матеріали досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_5 із кримінального провадження № 0000142 від 03 червня 2015 року в окреме провадження. В зв`язку з чим 16 вересня 2015 року в ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження № 0000252.

07 вересня 2015 року за вказаним кримінальним провадженням ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно матеріалів клопотання вбачається, що 28 червня 2015 року після 21 год. коли ОСОБА_5 , який в цей час перебував на вулиці с.Саранчуки Бережанського району, Тернопільської області, та розмовляв із своїм односельчанином ОСОБА_7 , який повідомив співрозмовнику про свій злочинний намір, під час розмови домовилися про спільне вчинення злочину. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжку бензину з гаража ОСОБА_8 , який знаходиться в с. Саранчуки Бережанського району, Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 за попередньою змовою разом із ОСОБА_7 28 червня 2015 року близько 23 год. прибули на господарство ОСОБА_8 , що в с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, умисно таємно, проникнувши в середину гаражного приміщення, через не зачинені на замок ворота, які ОСОБА_7 відчинив, присвічуючи собі ліхтариком запальнички та мобільним телефоном, викрали близько 7 літрів бензину А-92, разом з ємностями у яких він перебував, а саме прозору пляшку від мінеральної води ємкістю 5 літрів в якій знаходився бензин А-92 об`ємом 5 літрів та пластикову каністру оранжевого кольору об`ємом 5 літрів в середині якої знаходився бензин в кількості близько 2 літрів, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 150,90 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 викрадення бензину з гаража ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-заявою ОСОБА_8 від 30.07.2015 року, в якій останній повідомляє, що в період часу з 22.00 год. 28.07.2015 року по 18.00 год 29.07.2015 року невідомі особи проникнули на територію його господарства та викрали з гаражу 8 л. бензину марки А-92;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.08.2015 року, під час якого останній повідомив про викрадення із його гаража, що у с. Саранчуки Бережанського району двох пластикових каністр в яких було близько 8 літрів бензину А-92;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2015 року, під час якого той повідомив, що 30.07.2015 року він знайшов пластикову пляшку у коморі від мінеральної води у якій знаходився бензин та коли запитав у свого сина ОСОБА_7 , чий це бензин, то останній повідомив, що це його бензин, а якщо хоче то нехай йде продасть цей бензин;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2015 року, під час якого та повідомила, що 30.07.2015 року до неї прийшов ОСОБА_9 з пластиковою пляшкою від мінеральної води у якій знаходився бензин та хотів продати, однак вона йому повідомила, що грошей немає, а може дати горілку на що ОСОБА_9 погодився та за вказаний бензин взяв літру горілки;

-заявою ОСОБА_10 , згідно якої та добровільно видала працівникам міліції пластикову пляшку від мінеральної води у якій знаходився бензин близько 3 літрів;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 07 вересня 2015 року, під час якого той повідомив, що дійсно спільно з ОСОБА_5 викрав бензин із господарства ОСОБА_8 , який знаходився в пластиквій пляшці від мінеральної води та пластиковій каністрі у приміщенні гаражу;

-протоколом слідчого експерименту від 09 вересня 2015 року з участю ОСОБА_7 під час якого останній показав послідовність його дій та дій ОСОБА_5 під час викрадення бензину з гаража ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07 вересня 2015 року, під час якого той повідомив, що дійсно спільно з ОСОБА_7 викрав бензин із господарства ОСОБА_8 , який знаходився в пластиквій пляшці від мінеральної води та пластиковій каністрі у приміщенні гаражу;

-протоколом слідчого експерименту від 09 вересня 2015 року з участю ОСОБА_5 під час якого останній показав послідовність його дій та дій ОСОБА_7 під час викрадення бензину з гаража ОСОБА_8

-протоколом огляду предметів від 22.08.2015 року під час якого оглянуто каністру та пластикову пляшку від мінеральної води із бензином, в пляшці з-під мінеральної води виявлено 3 літри рідини з запахом бензину в пластиковій каністрі з написом YUKOIL виявлено 1 літру рідини з запахом бензину.

Проаналізувавши та оцінивши наведені обставини в їх сукупності, враховуючи, що відповідно до п.6 ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, однак така експертиза проведена не була, а було зібрано довідки про: вартість пластикової каністри та середньо ринкову вартість бензину А-92. Суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, - оскільки для підтвердження правильності кваліфікації дій особи за вказаним кримінальним правопорушенням необхідним є встановлення розміру матеріальних збитків шляхом проведення відповідної експертизи. Зважаючи на те, що слідством не встановлено розмір матеріальних збитків, це ставить під сумнів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав та мотивів наведених у клопотанні, підозрюваний ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Зважаючи на те, що обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення немає, вчинені ним дії, виходячи з наявних доказів, можуть лише бути підставою для притягнення до відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на те, що за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 162 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

В клопотанні слідчий посилається на те, що зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до шести років, усвідомлюючи суворість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, немає постійного джерела доходу для існування і тому з метою незаконного збагачення, 08 вересня 2015 слідчим суддею Бережанського районного суду було відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ОСОБА_5 та зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, однак ОСОБА_5 всупереч покладеному на нього обов`язку на неодноразові виклики для проведення слідчих дій не з`являвся, постійне місце проживання покинув, у зв`язку з чим 20 жовтня 2015 року досудове розслідування по цьому кримінальному провадженні було зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

Зважаючи на вказане, а саме, що в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який може бути обрано лише у разі вчинення кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. З наявних у кримінальному провадженні доказів, вбачаються лише підстави для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 162 КК України, де не передбачено покарання у виді позбавлення волі, обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_5 буде суперечити ст. 181 КПК України. Зважаючи на те, що стосовно ОСОБА_5 наявний ризик того, що підозрюваний буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 уже ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, щодо нього слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст. 176 179, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною їх вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, -
строком на два місяці.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя