печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків,

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 13.04.2016р. про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001684 від 11.12.2014р. за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбчаного ч2 ст.364 КК України; встановити строк 30 днів з моменту проголошення ухвали слідчого судді для прийняття слідчим та /або слідчими слідчої групи, а також уповноваженим прокурором/групи прокурорів в кримінальному провадженні №0001684 рішення про закриття кримінального провадження або про звернення до суду з обвинувальним актом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що протягом 18 місяців після складання повідомлень про підозру розмір заподіяних збитків органом досудового розслідування не встановлено, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, слідчим та процесуальним керівником не забезпечено швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, чим порушено розумні строки розслідування, а особи піддані необґрунтованому процесуальному примусу. Просить задовольнити клопотання, скасувати постанову слідчого від 13.04.2016 р. про зупинення досудового розслідування та встановити строк протягом 30 днів для прийняття рішення про закриття кримінального провадження або про звернення до суду з обвинувальним актом.

Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання вказуючи наступне. Дійсно в його провадженні перебувають матеріали кримінального провадження №0001684 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Відносно останніх складено повідомлення про підозру, які, у зв`язку з їх відсутністю на території України, були направлені за місцем їх реєстрації, у зв`язку з чим вважає, що останні набули статусу підозрюваних. Також, слідчий зазначив, під час досудового розслідування встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення, складене повідомлення про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України повністю підтверджене, але закінчити провадження він не може так як не встановлений розмір збитків, який наразі встановлюються. Також вирішується питання про звернення у найближчий час до суду з клопотанням про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування. Ухилення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від слідства перешкоджає їм встановити розмір збитків та закінчити кримінальне провадження.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , доводи слідчого ОСОБА_5 , вивчивши надані сторонами матеріали, слід зазначити наступне. Встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження №0001684 за підозрою у вчиненні колишніми головами правління ПАТ НАК «Надра України» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Зазначене кримінальне провадження 11.12.2014 року виділено з кримінального провадження №0000367, в межах якого 10.11.2014 року слідчим Генеральної прокуратури України складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якій вказано заподіяння ними матеріальних збитків.

У той же час, повідомленням від 21.01.2015 р. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса слідчого повідомлено про неможливість надання висновку комплексної судової товарознавчої будівельно-технічної експертизи №12961/13165 по матеріалам кримінального провадження №0000367 від 08.04.2014 р.

Згідно з повідомлень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.11.2015 р. та від 13.11.2015 р. постанова Генеральної прокуратури України про призначення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0001684 не надходила, а у кримінальному провадженні №0000367 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 13.11.15 складено висновок про неможливість проведення товарознавчої експертизи.

З відповіді слідчого ОСОБА_5 від 18.03.2016 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3 вбачається, що в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001684 від 11.12.2014 за період з 13.11.2015 по поточний період 2016 року судово-товарознавчі експертизи щодо встановлення вартості часток у договорах про спільну діяльність не призначались.

Згідно з висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 03.02.2016 р., долученого до матеріалів справи, збитки у розмірі 13 800 000 грн., про які зазначено у повідомленні про підозру ОСОБА_6 від 10.11.14р., як такі, що спричинені ОСОБА_6 за операціями з реалізації НАК «Надра України» частки у договорі про спільну діяльність №1-Д21/008/2000, документально та нормативно не підтверджуються.

Станом на 17.07.2014 р. за договором купівлі-продажу частки у договорі про спільну діяльність №1-Д21/008/2000№230/12 від 15.05.2012р. дебіторська заборгованість за ТОВ «Голден Деррік» становить 5 950 000,00 грн., яка відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.99 № 237, не є збитками.

Збитки у розмірі 6 804 000 грн., про які зазначено у повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 10.11.14р., як такі, що спричинені ОСОБА_4 за операціями з реалізації НАК «Надра України» часток у договорах про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. та № 122 від 26.12.2003 р., документально та нормативно не підтверджуються.

Сума 6 804 000 грн. станом на 17.07.2014 р. обліковується НАК «Надра України» як дебіторська заборгованість за договорами №313 від 11.07.2012р., №136/13 від 30.04.2013р. купівлі-продажу часток у договорах про спільну діяльність (дебітор - ТОВ «Голден Деррік») і яка, відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.99 № 237, не є збитками.

Наявність у обліку дебіторської заборгованості, яка виникла за операцією з продажу частки у спільній діяльності, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №116 від 22.01.96р. не є розкраданням, нестачею, знищенням (псуванням) матеріальних цінностей та не рахується збитками.

Станом на момент звільнення ОСОБА_4 із займаної посади - 19.03.2014 року, дебіторська заборгованість ТОВ «Голден Деррік» перед НАК «Надра України» в розмірі 12 754 000грн. за реалізовані частки у спільній діяльності за договорами про спільну діяльність №1-Д21/008/2000, №17-2000 та №122 документально підтверджується та не є збитками у економічному розумінні.

Згідно з ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2016 р. та від 31.03.2016р. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не набули статусу підозрюваних у зв`язку з неврученням їм повідомлення про підозру у встановленому законом порядку. Вказаними ухвалами скасовані постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 11.12.2014 р. та від 29.02.2016р.

10.03.2016 р. захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про проведення слідчих дій, направлених на встановлення розміру заподіяних збитків. Постановою слідчого від 13.03.2016р. в задоволенні клопотання відмовлено.

12.04.2016р. захисник ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_7 з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 15.04.2016 р. в задоволенні клопотання відмовлено.

Постановою старшого слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 13.04.2016р. досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. В постанові слідчий зазначив про те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії проведені.

Згідно з ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, з урахуванням можливого продовження строку, загальний строк досудового розслідування згідно з ч. 2 ст. 219 КПК України не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом із тим, ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Кримінальне провадження закривається згідно з ч. 1 ст. 284 КПК України у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; або якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Відповідно до ч.2 ст. 282 КПК України прокурор зобов`язаний у такому випадку закрити кримінальне провадження у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру.

Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 cт. 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч.8 cт. 22З КПК України).

Згідно зі ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до cт. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Для розуміння поняття найкоротших, розумних строків досудового розслідування слід керуватися ст.6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.

Зокрема, ч. 1 cт. 6 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частина 2 також передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини тлумачить норму ст.6 Конвенції, вказуючи на те, що «розумні строки» розгляду справи починають відліковуватись від дати обвинувачення чи моменту коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.

Поняття «обвинувачення» також трактується достатньо широко: як «офіційне повідомлення, що виходить від компетентного державного органу та містить вказівку на вчинення кримінально-караного правопорушення». Це може бути і арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування.

Крім того, «у ряді випадків воно може приймати форму інших заходів, що передбачають таке твердження і що таким чином впливають на положення підозрюваного» (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980 по справі Deweer, Series A: Judgements and Decisions, Volume 35 (1980), P. 24; рішення ЄСПЛ no справі Eckle v. Germany, 1982).

У справі «Меріт проти України» (див. п.70, рішення від 30.03.2004), ЄСПЛ зазначив, що обгрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду (див. Kudla v. Poland (GC), no. 30210/96, § 124, ECHR 2000-XI). Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді (див., для прикладу, вищезгадану справу Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, § 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування).

У практиці ЄСПЛ таким обвинуваченням визнається арешт, офіційне повідомлення про намір переслідувати у кримінальному порядку, а також початок попереднього розслідування (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Wemhoff, Р.26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р. 41; рішення ЄСПЛ від 16.07.1974 по справі Ringesein, Р.45). В Україні зазвичай таким першим офіційним повідомленням, як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові Пленуму від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», є повідомлення про підозру і відповідно, «розумний строк» з цього моменту починає обраховуватись, як період досудового розслідування.

При визначенні критеріїв «розумності» тривалості провадження ЄСПЛ зазначає, що «положення cт. 6 викликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі» (рішення ЄСПЛ у справі Nakhmanovich v. Russia, 2006; рішення ЄСПЛ у справі Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, 2006).

Відсутність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за місцем проведення досудового розслідування та оголошення їх розшуку не може бути обґрунтованою підставою для порушення розумних строків розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебувають в міжнародному розшуку. В вересні 2015 року місцезнаходження ОСОБА_4 було встановлено, 13.09.2015 року його було затримано в м. Сочі Російської Федерації, про що повідомлено Генеральну прокуратуру України з наданням строку для підтвердження наміру його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності та надання відповідних документів. У встановлений в запиті строк органом досудового слідства такі документи надані не були, у зв`язку з чим 15.09.2015р. постановою прокурора Адлерського району м. Сочі ОСОБА_4 було звільнено з-під варти. Вказані обставини свідчать про встановлення органом досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_4 і це є підставою, згідно з ч. 1 ст. 282 КПК України, для відновлення досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи, що досудове розслідування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 здійснюється більше 18 місяців, але розмір збитків, який є обов`язковим елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і заподіяння яких ставлять їм у вину, не встановлений, слід дійти висновку, що органом досудового розслідування у зв`язку з неналежним здійсненням своїх обов`язків в силу вимог ст.ст. 3, 8, 19, 62, 68 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 9, 28 КПК України не забезпечено швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження №0001684 з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.3 ст. 11 КПК України кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст.26).

Частиною 1 ст. 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження (ч. 1 ст. 114 КПК України).

Дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_5 , який підтвердив, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено розмір заподіяних збитків, слід визнати обґрунтованими доводи сторони захисту про неповноту досудового розслідування на підтвердження належними доказами вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, заподіяння ними матеріальних збитків, та порушення розумних строків досудового розслідування.

Постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від 13.04.2016 р. підлягає скасуванню, а слідство відновленню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 280, ч. 1 ст. 281 КПК України (встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , не проведення всіх слідчих та процесуальних дій).

Вирішуючи питання про встановлення процесуального строку, слідчий суддя враховує необхідність проведення у справі слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення збитків у справі, проведення товарознавчої експертизи, допит свідків, у тому числі за клопотанням захисту, звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування, складання та вручення повідомлення про підозру за результатами фактично встановлених обставин кримінального правопорушення або закриття кримінального провадження, відкриття матеріалів кримінального провадження тощо, та вважає достатнім для виконання цих дій 30 денного строку з моменту отримання ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,8,9,28,42,46,114,223,280,282-284 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 13.04.2016р. про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001684 від 11.12.2014р. за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбчаного ч2 ст.364 КК України;

зобов`язати слідчого , який здійснює досудове розслідування та /або прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001684 від 11.12.2014р. в 30 (тридцяти) денний строк з дня отримання копії ухвали слідчого судді здійснити наступні дії в тому числі, але не виключно : провести всі необхідні слідчї дії , вирішити питання необхідності проведення спеціального досудового розслідування, у разі необхідності здійснити заходи визначені ст. 283 КПК України .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1