ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2895/16-к
Провадження № 1-кп/210/293/16

"30" червня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000642 від 11 березня 2016 року, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 31 травня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19 червня 2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.309 ч.1, 76, 104 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 01 рік,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , 08 березня 2016 року в період часу приблизно з 10:00 години до 11:00 години, знаходячись за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_2 , де на той час перебували його мати, - ОСОБА_7 , сестра, - ОСОБА_8 , та знайома ОСОБА_7 , - ОСОБА_4 , які втрьох вживали спиртні напої. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна, що належало ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 скориставшись тим, що ОСОБА_4 залишила без нагляду в коридорі зазначеної квартири свою сумку, шляхом вільного доступу, із вказаної сумки, таємно викрав банківську депозитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить останній, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, пройшов до кімнати квартири за вказаною адресою, де перебувала ОСОБА_4 , де скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої взяв зі столу її мобільний телефон та за допомогою мобільних послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», дізнався пін-код банківської картки, яку викрав. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, пішов до банкомата ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого в торгівельному комплексі «Піраміда» за адресою: вул. Косіора, буд.№33«Б» в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де скориставшись викраденою ним у ОСОБА_4 банківською картою зняв грошові кошти в сумі 3300,00 гривень, які звернув на свою користь, спричинивши таким чином ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.

Вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна.

31 травня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного, ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України, з урахуванням положень ст.71 КК України, у виді 01 (одного) року 10 (десяти) днів позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо підтримали угоду, та просили суд її затвердити. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечує, заявив про здатність виконати умови угоду, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить із наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогост.185 ч.1 КК України, який згідно зі ст.12 ч.3 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин у період дії іспитованого строку, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебував та не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра, не працює.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.ст.50, 65, 68 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ст.185 ч.1 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, за якою йому належить призначити міру покарання у вигляді 01 року позбавлення волі. Крім того, остаточне покарання ОСОБА_5 має бути призначено за правилами ст.71 КК України, оскільки слід врахувати вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року, а саме, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання, тобто призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у вигляді 01 (одного) року 10 (десяти) днів позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріального збитку у розмірі 3300,00 гривень, котрий не відшкодовано у повному обсязі.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироку законної сили, взяти обвинуваченого під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000642 від 11 березня 2016 року, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року у вигляді 10 (десяти) днів, та остаточно призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання, у вигляді 01 (одного) року 10 (десяти) днів позбавлення волі із відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, - залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_5 під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Матеріали кримінального провадження №0000642 від 11 березня 2016 року, залишити при матеріалах справи.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно після його проголошення засудженому, його захисникові, потерпілій та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1