Справа № 536/2358/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці письмове клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2016 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області з Апеляційного суду Полтавської області надійшло письмове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», мотивуючи тим, що вироком Апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року його було засуджено до 5 років 3 місяців позбавлення волі за статтею 198 КК України. Дана стаття на його думку підпадає під дію акта амністії.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 шляхом його етапування з ІТТ міста Кременчука не був доставлений працівниками поліції, оскільки він був повідомлений про розгляд судом клопотання, але не побажав прибути у судове засідання та подав письмову заяву, в якій просив суд залишити його клопотання від 11 березня 2016 року про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», яке було адресоване ним на розгляд Апеляційному суду Полтавської області, без розгляду. Це клопотання просив розглянути без його участі, оскільки ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року раніше подане ним тотожне клопотання про застосування амністії було вирішене районним судом та повернуте йому без розгляду, одночасно роз`яснено право звернутися з заявою про застосування акта амністії до районного суду за місцем відбування покарання.

Вислухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання засудженого по суті Кременчуцьким районним судом не може вирішуватися та має бути залишене без розгляду, оскільки вирок щодо ОСОБА_4 набрав законної сили і вказане клопотання має вирішуватися компетентним судом за місцем відбування покарання засудженого. Крім цього, питання по тотожному клопотанню засудженого вже було вирішене раніше Кременчуцьким районним судом.

Дослідивши кримінальне провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає розгляду по суті Кременчуцьким районним судом з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом п.2 ч.2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом установлено, що ОСОБА_4 був засуджений Кременчуцьким районним судом 08 грудня 2015 року за ч.3 статті 185 КК України з застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року було змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч.3 статті 185 КК України на статтю 198 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі положень статті 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2013 року у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Засуджений ОСОБА_4 в даний час утримується в СІЗО міста Полтави, де виконується вирок, а тому заява засудженого має розглядатися по суті не Кременчуцьким районним судом, куди помилково звернувся засуджений, а Київським районним судом міста Полтави за місцем розташування СІЗО за підсудністю.

Крім цього, ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року клопотання ОСОБА_4 було залишено без розгляду з одночасним роз`ясненням його права звернутися з заявою про застосування акту амністії до районного суду за місцем відбування покарання.

За таких обставин суд повертає засудженому ОСОБА_4 його клопотання про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році» без розгляду по суті та роз`яснює йому його право звернутися з заявою про застосування акту амністії до районного суду за місцем відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 85, 86 КК України, статтями 9,10 Закону України Про амністію у 2014 році, статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», статтями 9, 370, 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його клопотання, адресоване Апеляційному суду Полтавської області про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році», без розгляду по суті та роз`яснити його право звернутися з заявою про застосування акту амністії до районного суду за місцем відбування покарання.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя ОСОБА_1