Справа № 534/1712/16-к
№ 1-кс/534/221/16
У Х В А Л А
15 вересня 2016 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника транспортного засобу ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за №0001134) про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим з прокурором, в якому порушує питання про накладення арешту на належний ОСОБА_5 транспортний засіб марки «MITSUBISH L-200», державний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Із змісту пред`явленого клопотання вбачається, що 14 вересня 2016 року близько 08 год. 00 хв. по проспекту Герої Дніпра у м.Горішні Плавні ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «MITSUBISH L-200», державний номер НОМЕР_1 та рухаючись у напрямку від вул.Соборної до вул.Миру (напроти будинку № 77 по проспекту Героїв Дніпра) допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги в напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до реанімаційного відділення Комсомольської міської лікарні.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 14.09.2016 року та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та наголошуючи про необхідність збереження слідової інформації злочину, яку зберіг на собі автомобіль «MITSUBISH L-200», проведення експертних досліджень та унеможливлення проведення ремонтних робіт з автівкою, просив накласти арешт на знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Слідча ОСОБА_4 в суді просила клопотання задовольнити повністю, посилаючись на викладені у ньому обставини крім того, пояснила, що накладення арешту на згаданий транспортний засіб має на меті забезпечити збереження слідів ДТП до закінчення проведення призначеної в рамках кримінального провадження авто технічної експертизи.

Власник транспортного засобу ОСОБА_8 в суді проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і підлягаючим до задоволення частково з наступних підстав.

Виходячи із змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (частина друга даної статті).

За нормами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, щодо речових доказів, якими, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ.
Як вбачається з приєднаних до клопотання матеріалів, 14.09.2016 року у м.Горішні Плавні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MITSUBISH L-200», державний номер НОМЕР_1 , який є зареєстрованим за гр. ОСОБА_9 . Постановою слідчого від 14.09.2016 року згаданий транспортний засіб визнано речовим доказом та передано на зберігання до майданчику тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №2 КПВ ГУ НП в Полтавській області. Постановами слідчого ОСОБА_4 від 15.09.2016 року у даному кримінальному провадженні призначені експертиза технічного стану транспортного засобу та судова-медична експертиза.

Виходячи із змісту клопотання та пояснень слідчого під час розгляду справи, накладення арешту на автомобіль вона вважає необхідною мірою для збереження слідової інформації у зв`язку із проведенням експертних досліджень (експертизи технічного стану, судово-медичної експертизи судової та автотехнічної експертизи). Разом із тим, всі вказані експертизи, крім останньої, слідчим вже призначені.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є речовим доказом у кримінальному провадженні є переконливим.

Однак, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, беручи до уваги, що злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії необережних, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з накладенням арешту у виді заборони відчуження автівки.

Враховуючи, що власник транспортного засобу ОСОБА_5 не чинить перешкод слідству на стадії досудового розслідування, а необхідність зберігання автомобіля на території майданчику тимчасового утримання автомобілів слідчим у клопотанні належним чином не обґрунтована, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого повернути автомобіль на відповідальне зберігання власнику до прийняття рішення по суті, зобов`язавши у разі необхідності надавати його у розпорядження слідчих органів.

Керуючись ст.ст. 98,170-173 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль MITSUBISH L-200, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_5 , із забороною відчуження вказаного автомобіля.

Зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 повернути автомобіль власнику на відповідальне зберігання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1