Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1074/13-к
№ 1-кп/733/53/13
Вирок

Іменем України

"01" жовтня 2013 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю прокурора Королюк І.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника потерпілого ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

та секретарів Пітька О.І., Омельченка І.О., Самоткан Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 18 січня 2013 року приблизно о 18-00 год, перебуваючи у ресторані Ічень, розташованого в м. Ічня Чернігівської області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_1, в ході якої умисно ліктем руки наніс потерпілому один сильний удар в перенісся, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток зі зміщенням, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 166 від 19.04.2013 року відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тривалості розладу здоровя терміном понад 21 день.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав, як і не визнав цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_1, та показав, що 18.01.2013 року приблизно о 18-00 год він зі своїм товаришем ОСОБА_5 прийшли відпочивати до ресторану Ічень. У цей час туди почали заходити жінки та чоловіки, при цьому чоловіки були одягнені у військовій формі невідомого зразка. Через деякий час останні почали дуже голосно говорити, викрикуючи раз по раз Будьмо гей. Все це заважало йому з ОСОБА_5 спілкуватись, тому він зробив зауваження з компанії людей, яких він знав це ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на що почув нецензурну лайку з боку останніх. Зробивши ще декілька таких попереджень, останні не реагували, продовжували ображати його та ОСОБА_5 нецензурними словами та прогрожувати фізичною розправою, після чого ОСОБА_1 встав зі свого місця та швидкою ходою, висловлюючиь нецензурною лексикою, почав наближатися до столу, за яким він сидів. Побачивши агресивну поведінку потерпілого, він свою праву руку притиснув до тулубу, а лівою рукою закрив своє обличчя, витягнувши таким чином вперед лікоть своєї лівої руки, і зразу ж відчув поштовх. Після чого він зрозумів, що ОСОБА_1 зіткнувся з ліктем його лівої руки, внаслідок чого з носа останнього пішла кров.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні показав, що 18 січня 2013 року він як член громадської організації Міжнародний Союх Козацьких Сил разом з іншими його членами та дружинами останніх святкували у ресторані Ічень 10 річницю створення козацтва на Ічнянщині. Всі збиралися святкувати цю подію о 18 годині. Так як не всі підійшли, то вони чекали на них, після приходу яких почалася офіційна частина святкування. Пізніше до ресторану прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були у пяному вигляді. Останні присіли майже навпроти їхнього столу. Коли почали вітати жінок, обвинувачений зі своїм товаришем почали негативно висловлюватись з приводу форменного одягу, який був на козаках, після чого, спочатку ОСОБА_6, а потім його, почали ображати нецензурними словами, на що він зробив зауваження ОСОБА_5, який не реагував. Останньому він сказав, що ОСОБА_6 годиться йому у батьки, після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_3 підбігли до нього, при цьому ОСОБА_5, замахнувшись рукою, не попав по ньому, а ОСОБА_3 ліктем правої руки вдарив його в область носу, після чого пішла кров. Потерпілий також підтримав свій позов та просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 802,92 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що у січня 2013 року вони у ресторані святкували 10 річницю козацтва на Ічнянщині. У ресторані також знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які вели себе негативно, висловлюючи у бік козаків своє незадоволення. Після того як її чоловік ОСОБА_1 зробив зауваження ОСОБА_5, останній разом з ОСОБА_3 підбігли до потерпілого, після чого ОСОБА_3 вдарив її чоловіка. Так як все це швидко відбувалось, то чим саме вдарив ОСОБА_3 її чоловіка вона побачити не встигла.

Свідок ОСОБА_8 показала, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, за що їм неодноразово робились зауваження, після чого останні підійшли до ОСОБА_1, якому ОСОБА_3 ліктем лівої руки наніс удар в область обличчя.

Свідок ОСОБА_9 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, за що їм неодноразово робились зауваження, тому ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, після чого останній ліктем лівої руки наніс ОСОБА_1 удар в область перенісся.

Свідок ОСОБА_10 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, за що їм робились зауваження, зокрема ОСОБА_1, після чого до останнього підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який лівою частиною руки наніс ОСОБА_1 удар в область обличчя.

Свідок ОСОБА_11 показав, що взимку 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, при цьому ОСОБА_5 висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою, зокрема до ОСОБА_6, після чого ОСОБА_1 почав заспокоювати ОСОБА_5, однак, той на зауваження не реагував. Тоді ОСОБА_1 пішов до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які також йшли йому назустріч, підійшовши до останніх ОСОБА_3 ліктем лівої руки наніс ОСОБА_1 удар в область обличчя.

Свідок ОСОБА_12 показала, що у січні 2013 року вони святкували 10 річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, за що їм неодноразово робились зауваження, тому ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, після чого вона почула хрускіт та побачила кров, яка текла з носа ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_13 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, зокрема до ОСОБА_6 та ОСОБА_1, тому останній підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, після чого він побачив як потерпілий впав на стіл.

Свідок ОСОБА_14 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, за що їм неодноразово робились зауваження, тому ОСОБА_1 пішов до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які також йшли йому назустріч. Підійшовши один до одного ОСОБА_3 ліктем лівої руки наніс ОСОБА_1 удар в область перенісся.

Свідок ОСОБА_15 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, висловлювались у їх адресу нецензурною лайкою, тому ОСОБА_1 зробив зауваження ОСОБА_5, після чого той з ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ліктем правої руки вдарив ОСОБА_1 в область обличчя.

Свідок ОСОБА_6 показав, що у січні 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проявляли явну зневагу до козацтва, при цьому ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою, як у його бік, так і у бік ОСОБА_1, тому останній зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_16, де ОСОБА_5 замахнувся рукою на потерпілого, але його опередив ОСОБА_3, який ліктем руки вдарив ОСОБА_1 в область перенісся.

Свідок ОСОБА_17 показала, що 18 січня 2013 року вони святкували річницю козацтва в ресторані Ічень. В цей час в ньому знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проявляли явну зневагу до козацтва, при цьому ОСОБА_5 висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою, на що ОСОБА_1 зробив зауваження, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_1, якому ОСОБА_3 ліктем лівої руки наніс удар в область носу.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в Ічнянській ЦРЛ у терапевтичному відділенні з травмою носа. Так як лікуючим лікарем потерпілого була ОСОБА_19, тому вона консультувала останню з приводу терапевтичних захворювань ОСОБА_1, призначивши останньому лікування від гіпертонії та ішемічної хвороби серця.

Свідок ОСОБА_20 показала, що про знаходження ОСОБА_1 на лікуванні вона дізналась, коли той вже був на стаціонарі, який перебував у терапевтичному відділенні, так як лор - відділення в Ічнянській ЦРЛ не має.

Свідок ОСОБА_21 показав, що він проводив огляд ОСОБА_1, у якого був розбитий ніс. Останній знаходився на лікуванні у терапевтичному відділенні. Він не памятає, які саме робив записи після огляду ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_22 показала, що 18.01.2013 року вона працювала барменом у ресторані Ічень. У цей день козаки святкували якусь річницю. Неподалік від них сиділи ОСОБА_3 ще з двома товаришами, один з яких пізніше пішов. ОСОБА_3 зі своїм товаришем відкрито виявляли незадоволення присутністю козаків, при цьому голосно між собою обговорювали форменний одяг останніх, висловлювались нецензурною лайкою. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 робили їм зауваження, на що вони не реагували. Потім ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_23 та його товариша і вона побачила, як потерпілий вже падав на столи, але хто саме його вдарив вона не помітила.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 18 січня 2013 року він разом з ОСОБА_3 та ще з одним товаришем прийшли до ресторану Ічень, щоб відпочити. У цей час там же відпочивала компанія людей, при цьому чоловіки були одягнені у форму не встановленого зразка, на що вони з ОСОБА_3 звернули увагу. Останні вели себе дуже голосно. Він бачив, як ОСОБА_1, стиснувши долоні кисті рук, швидкою ходою наближався до їхнього з ОСОБА_3 столика, після чого ОСОБА_3 підняв лікоть лівої руки, а ОСОБА_1 взявся за ніс. Самого удару він не бачив. Вважає, що ОСОБА_1 наштовхнувся на лікоть ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_19 показала, що потерпілий знаходився в Ічнянській ЦРЛ на стаціонарному лікуванні з приводу перелому кісток носу зі зміщенням. Вона як лор-лікар особисто робила потерпілому операцію на носі 18 та 19 січня 2013 року. Так як у ОСОБА_1 була тяжка комбінована травма, яка супроводжувалась також супутніми захворюваннями, тому останній і знаходився на стаціонарному лікуванні 22 дні.

Судовий експерт ОСОБА_24 показав, що висновок за № 95 та № 166 він робив на підставі наданих йому медичних документів. Враховуючи, що потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток носу зі зміщенням, тому воно могло виникнути від дії твердих тупих предметів і тільки від сильного удару, а не від зіткнення.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, згідно якої 18 січня 2013 року до Ічнянської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями доставлений ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 31);

- фотознімками тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 38-41);

- висновком експерта № 95 від 21.02.2013 року, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток зі зміщенням, які виникли від дії твердих тупих предметів, по давності можуть відповідати 18.01.2013 року і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя терміном понад 21 день. На думку експерта тілесні ушкодження могли утворитися як від удару ліктем, так і від удару кулаком сторонньої особи та не могли утворитися при падінні на площині (т. 1 а.с. 44-45);

- додатковим висновком експерта № 166 від 19.04.2013 року, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток зі зміщенням, які виникли від дії твердих тупих предметів, по давності можуть відповідати 18.01.2013 року і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя терміном понад 21 день. На тілі ОСОБА_1 виявлені ознаки одного травматичного впливу, які могли утворитися як від удару кулаком, так і ліктем сторонньої особи. Враховуючи характер даних тілесних ушкоджень, вважає, що останні могли утворитися за обставин, на які вказують ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_14, та не могли утворитись за обставин, на які вказує ОСОБА_3 (а.с. 90-92).

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_3, що він не наносив удар потерпілому ОСОБА_1, оскільки це спростовується показаннями потерпілого, свідків, висновками експерта та матеріалами кримінального провадження. Позицію обвинуваченого щодо невизнання цих обставин суд розцінює як намагання зменшити обсяг обвинувачення і як спосіб захисту. Також суд критично ставиться і до показань свідка ОСОБА_5, які не узгоджуються з показаннями обвинуваченого. Крім того ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що самого удару він не бачив, так як сидів за столом.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, експерта та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду вина ОСОБА_3 була доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст. 122 ч. 1 КК України, які виразилися в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що помякшує відповідальність перша судимість, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винуватого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, що помякшують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та застосувати стосовно нього ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Потерпілим ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на свою користь 802,92 грн матеріальної шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

Так, матеріальна шкода підтверджується квитанціями про придбання ліків та вимогами-рецептом від 18 та 22 січня 2013 року та підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в межах позовних вимог у сумі 802, 89 грн, а не 802,92 грн, як вказав у своїй заяві ОСОБА_1, тобто частково (411+9,90+24,64+6+238,75+112,6 = 802,89 грн) (т. 2 а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12).

Відповідно Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода полягає, зокрема: у приниженні честі гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачем, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_1 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень зазнав моральних страждань, так як останній змушений був затрачати зусилля для відновлення попереднього стану здоровя, що також призвело до втрати його спокою та ділової активності, тому розмір відшкодування моральної шкоди з врахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав потерпілий, з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості, необхідно визначити в розмірі 5 000 грн, задовольнивши таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди частково.

Старшим прокурором прокуратури Ічнянського району ОСОБА_27 в інтересах фінансового управління Ічнянської районної державної адміністрації заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 1 214,72 грн, затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 118 - 119).

У судовому засіданні прокурор уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_3Г на користь фінансового управління Ічнянської районної державної адміністрації 3 276,68 грн, затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_1, так як у позовній заяві була допущена арифметична помилка, у звязку з чим невірно була зазначена сума, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Як видно з довідок Ічнянської ЦРЛ від отриманих ушкоджень ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КЛПЗ Ічнянська центральна районна лікарня. Кількість ліжко-днів - 22. Вартість 1 л/дня становить 148,94 грн, а повна вартість лікування за вказаний період у лікарні складає 3 276,68 грн (т. 1 а.с. 162, 229).

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

У судовому засіданні доведено факт заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_1 та вартість затрачених коштів на лікування останнього, а тому позовна заява прокурора прокуратури Ічнянського району ОСОБА_27 підлягає задоволенню.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 802 (вісімсот дві) гривні 89 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (пять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 5 802 (пять тисяч вісімсот дві) гривні 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Ічнянської районної державної адміністрації 3 276 (три тисячі двісті сімдесят шість) гривень 68 коп, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя-підпис

Копія вірна

Суддя В. М. Овчарик

Секретар суду