Справа № 745/54/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/623/2016
Категорія - ст. 125 ч. 2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/623/2016 р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Полісся Сосницького району Чернігівської області, громадянин України, одружений, пенсіонер, працює охоронцем в Сосницькому професійному аграрному ліцеї, невійськовозобов`язаний, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_9 на її користь 1789 грн. 19 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 4000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 25 вересня 2015 року, близько 16 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з ОСОБА_11 , один раз умисно ударив її металевим совком в голову, життєво важливий орган, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови справа, які згідно висновку експерта №155 від 26.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього, відмовити в задоволенні цивільного позову та стягненні процесуальних витрат на правову допомогу, Вважає вирок суду незаконним, бо його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не доведена, обвинувачення є формальним та необґрунтованим. Зазначає, що суд послався як на докази на показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не врахувавши, що ОСОБА_12 є дочкою потерпілої, тому її показання слід сприймати критично; свідок ОСОБА_13 більше 10 років знаходиться з його сім`єю в неприязних відносинах, на момент сварки її взагалі не було поряд, про що у судовому засіданні заявила сама потерпіла. Крім того, показання свідка ОСОБА_13 суперечать показанням самої потерпілої щодо того, в якій руці був совок, яким нібито обвинувачений бив ОСОБА_11 по голові, та по кількості ударів, і що ніякої бійки не було.

Суд не дав оцінки показанням свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , в яких немає підтвердження його вини.

Посилання у вироку як на доказ його вини на висновок судово-медичної експертизи від 26.11.2015 року безпідставне, бо експерт не виключає отримання тілесних ушкоджень при само падінні.

Не заперечує, що виганяв із свого двору ОСОБА_12 , яка сварилась за ремонт, але ніякого металевого совка у нього в руці не було, він не міг ударити ОСОБА_11 , яка була у дворі загального користування, бо не виходив із свого двору, що підтвердили всі свідки, потерпіла та його дружина ОСОБА_17 , яка весь час знаходилась поряд.

Вказує, що під час обшуку його будинку ніякого металевого совка не знайдено, огляд місця події взагалі не проводився, не перевірялась версія, чи міг він ударити потерпілу із-за перешкоди у вигляді дерев`яного паркану.

Вважає, що всі докази ґрунтуються на показаннях зацікавлених свідків дочки потерпілої та сусідки, а показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та його власні узгоджені та послідовні, доводять його невинуватість і не взяті до уваги.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_18 вважає доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам кримінального провадження, тому просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, із скасуванням вироку, закриттям кримінального провадження, відмовою у задоволенні цивільного позову та у стягненні процесуальних витрат на правову допомогу, пояснення представника потерпілої, адвоката ОСОБА_7 , та думку прокурора ОСОБА_6 , які заперечують проти апеляційної скарги обвинуваченого, із залишенням вироку суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_9 в межах апеляційної скарги у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому не визнав, показав, що 25 вересня 2015 року близько 15 - 16 год. проводив дома ремонт. На територію його господарства заходила ОСОБА_12 , просила припинити гуркіт, на що він відповів, що ремонт не можливо провести без стуків, та виштовхав її за територію свого двору та став закривати хвіртку. ОСОБА_11 заходила в цей час у двір загального користування, лаялась на нього. Ніяких тілесних ушкоджень він їй не завдавав. Їх лайку з ОСОБА_11 могли бачити його дружина ОСОБА_17 та його знайомий ОСОБА_16 .. Через 10-20 хв. після конфлікту до сусідів ОСОБА_12 приїхала швидка допомога. Вважає, що ОСОБА_11 обмовляє його про нанесення ним їй тілесних ушкоджень, позов не визнає.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновку експерта №155 від 25.11.2015 року /а.п.96-98/.

У судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 показала, що 25 вересня 2015 року близько 16 год., перебуваючи у гостях у дочки ОСОБА_12 , яка проживає в будинку на два ходи з родиною ОСОБА_19 , під час ремонту, що проводила родина ОСОБА_19 , в їхній частині будинку почала відпадати штукатурка, тому дочка пішла у двір до сусідів попросити проводити ремонтні роботи акуратніше. Вона також вийшла у двір, почула, як її дочка попросила ОСОБА_9 тихіше стукати, на що він почав проганяти ОСОБА_12 та кричати, щоб вона вийшла геть з його території. Заступаючись за дочку, вона підійшла до двору ОСОБА_9 . Коли стала розвертатись, щоб піти додому, то відчула один удар ззаду по голові якимось металевим предметом. Повернувшись, побачила в руках ОСОБА_9 металевий совок, тому вважає, що саме ним він ударив її ззаду по голові. Від удару відчула різкий біль та побачила, як побігла кров з голови. Вона підійшла до будинку дочки, їй викликали швидку допомогу та працівників правоохоронних органів. Наступного дня, звернувшись у Сосницьку ЦРЛ, їй встановили діагноз: «струс головного мозку», з приводу чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні. Як ОСОБА_9 наносив їй тілесні ушкодження могла бачити сусідка ОСОБА_20 .

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , працівники Сосницького РВ УМВС в Чернігівській області, підтвердили, що 25 вересня 2015 року близько 16 год. виїжджали на виклик на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 була у збудженому та дуже схвильованому стані, з тілесними ушкодженнями у виді забійної рани потиличної ділянки голови, з рани йшла кров, у крові був її одяг, вона скаржилася на сильний головний біль та запаморочення. У збудженому стані був і обвинувачений ОСОБА_9 . Після надання медичної допомоги потерпілій ОСОБА_11 було встановлено, що на ґрунті сварки між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 через ремонтні роботи ОСОБА_9 , останній у своєму господарстві наніс ОСОБА_11 один удар металевим совком ззаду їй по голові, від чого в неї пішла з голови кров. Було встановлено свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила даний факт.

Свідок ОСОБА_12 показала, що проживає в будинку на два ходи з родиною ОСОБА_19 . 25 вересня 2015 року Маценки проводила ремонт свого будинку, дуже стукали у суміжну стіну, що посипалася штукатурка, із - за чого вона пішла до сусіда ОСОБА_9 та попросила проводити ремонт тихіше. ОСОБА_9 відреагував неадекватно, вийшов з будинку, тримаючи в лівій руці сокиру, у правій - металевий совок, та виштовхав її зі своєї території, нецензурно лаючись. Коли її мати заступилася за неї та підійшла до паркану ОСОБА_9 , повернулася до нього спиною та хотіла йти, то в цей час ОСОБА_9 металевим совком, тримаючи його у правій руці, один раз ударив ОСОБА_11 в задню частину голови; з голови пішла кров, їй стало погано. Викликали швидку допомогу та повідомили у Сосницький РВ. Наступного дня ОСОБА_11 звернулася до Сосницької ЦРЛ, їй призначили стаціонарне лікування та встановили діагноз струс головного мозку, а також звернулись до Сосницького РВ з письмовою заявою про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 25 вересня 2015 року близько 16 год., на відстані 6-7 метрів, бачила, як ОСОБА_9 замахувався металевим совком, який тримав в правій руці, в сторону ОСОБА_11 , та потім завдав ним один удар їй по голові ззаду, від чого з голови пішла кров. Відразу після цього ОСОБА_9 зайшов до будинку. Після цього ОСОБА_12 викликала швидку допомогу, працівників міліції, які опитали її та інших з приводу вказаної події. Причини, за яких ОСОБА_9 завдав тілесні ушкодження ОСОБА_11 , їй невідомі.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також вважають, що ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп`яніння з огляду на його поведінку та запах алкоголю від нього. Предмет, яким ОСОБА_9 ударив ОСОБА_11 , був на вигляд металевий совок з ручкою, у вигляді лопатки, що має квадратну форму, яким вибирають попіл з грубок.

Виновність ОСОБА_9 підтверджується даними висновку експерта №155 від 25.11.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови справа, що могли утворитися при взаємодії з тупим предметом та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою та об`єктивністю розглянув докази на підтвердження встановлених обставин по справі у їх сукупності, дав їм належну правову оцінку, вірно прийшов до висновку, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні суду першої інстанції були допитані також свідки ОСОБА_17 , дружина обвинуваченого, та свідок ОСОБА_16 , знайомий ОСОБА_9 .

Їх показання разом з показаннями обвинуваченого суд критично оцінив, співставив з показаннями обвинуваченого та інших свідків по справі, з іншими доказами по справі, і вірно визначив, що показання обвинуваченого та його дружини ОСОБА_17 щодо непричетності ОСОБА_9 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій є непослідовними, не конкретними, мінливими, не узгоджуються з доказами по справі, та спростовуються послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо показань свідка ОСОБА_16 , то вони не підтверджують і не спростовують пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення, тому його показання колегія суддів не може прийняти до уваги, також і тому, що вони спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що показання обвинуваченого ОСОБА_9 є його захисною позицію та спробою уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд керувався вимогами ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Посилання обвинуваченого на те, що до показань свідка ОСОБА_12 слід поставитись критично, бо вона дочка потерпілої, свідок ОСОБА_13 знаходиться з його сім`єю в неприязних відносинах і на момент сварки її поряд не було, а показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 його вини не підтверджують, не заслуговують на увагу, є безпідставними, тому що показання даних свідків не суперечать матеріалам кримінального провадження, а узгоджуються з ними.

Твердження обвинуваченого про те, що показання свідка ОСОБА_13 суперечать показанням потерпілої ОСОБА_11 щодо нанесення ним удару совком по голові потерпілої правою чи лівою рукою, не заслуговують на увагу, бо згідно з прослуханими записами судових засідань місцевого суду під час підготовки справи до апеляційного розгляду, показання свідка ОСОБА_13 , де вона вказує, що був один удар совком по голові потерпілої, у вироку викладені вірно. Крім того, показання даного свідка з приводу знаходження совка у правій руці обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , яка також зазначила, що совок у обвинуваченого знаходився в правій руці. З приводу показань потерпілої, що совок знаходився в лівій руці обвинуваченого, то в момент нанесення їй удару вона знаходилась до нього спиною, тому не бачила, якою рукою він наносив їй удар совком.

Разом з тим, питання, в якій руці був совок у обвинуваченого під час удару, для нанесення удару не суттєве.

Твердження обвинуваченого, що при проведенні обшуку в його будинку ніякого металевого совка не знайдено, не заслуговують на увагу, бо обшук проводився через декілька місяців після вчинення злочину, а зовнішній вигляд даного совка чітко та узгоджено описаний згідно показань потерпілої та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Доводи ОСОБА_9 про те, що висновком судово-медичної експертизи №155 від 26.11.2015 року не доводиться його вина у нанесенні удару совком по голові потерпілої, бо експерт не виключає отримання тілесних ушкоджень при самопадінні, необґрунтовані, оскільки згідно даного висновку тілесні ушкодження на шкірі потиличної ділянки голови справа у вигляді забійної рани точкового характеру, забійної рани потиличної ділянки голови справа у потерпілої могли утворитися при взаємодії з тупим предметом, що узгоджується та підтверджується показаннями самої потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які бачили, як обвинувачений наніс удар потерпілій совком.

В частині вирішення цивільного позову суд першої інстанції порушення закону не допустив.

Розмір стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, суд першої інстанції визначив із засад розумності та справедливості, матеріального стану обвинуваченого ОСОБА_9 , глибини страждань та змісту мотивації потерпілої ОСОБА_11 .

Так як потерпіла у зв`язку із вчиненням злочину зверталася за правовою допомогою, то суд першої інстанції цілком вірно стягнув з обвинуваченого ці витрати.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам закону, обставинам кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2016 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4