Справа № 405/7736/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
цивільного відповідача: ОСОБА_7
представника цивільного відповідача
ПАТ «ХДІ страхування»: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0007052 від 01.08.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзе, Бобринецького району, Кіровоградської області, українця, гр. України, офіційно не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

31.07.2015 року близько 18.20 год. ОСОБА_10 , в порушення вимог п.п 2.1(а), 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких: п.2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п.2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «Opel Ascona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п.1.5,2.3 (б,д) ПДР України, згідно яких:

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
Рухаючись по проїзній частині по вул. Завадівській, зі сторони вул. Кримської в сторону вул. Дубініна в м. Кіровограді, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та проявивши особисту неуважність, не контролюючи свої дії через стан алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, котра виявилась у заокругленні проїзної частини вліво щодо напрямку його руху, грубо порушуючи вимоги п.12.1 ПДР України, згідно якого - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрав безпечну швидкість в даних дорожніх умовах, внаслідок чого не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав за межі проїзної частини де відбулось подальше перекидання та наїзд транспортного засобу на металеву огорожу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Opel Ascona», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, субарахноідального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепу, перелому кісток лицевого черепа, розриву барабанної перетинки зліва, рани лівої тімяної ділянки, рани лівої вушної раковини, саден біля зовнішнього кута правого ока, черезвертлюгового перелому кісток таза справа, розриву лоного сполучення правого крижово-куприкового сполучення, перелому правої гомілки зі зміщенням, які згідно висновку експерта №1588 від 21.10.2015 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, цивільний позов визнав частково, не погодившись із розміром матеріальної і моральної шкоди, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що 31.07.2015 року зранку о 09:00 год. зустрівся з друзями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прізвище якого не пам`ятає на зупинці по вул. Урицького в м. Кіровограді, де вирішили взяти пива і м`яса, і відпочити у гаражному кооперативі, що по вулиці Веселій, у гаражі знайомого ОСОБА_15 , ключі від гаража здається були у ОСОБА_16 . Там відпочивали, пили пиво, пізніше до них приєднався ОСОБА_17 . В гаражі побачив бетономішалку, яка йому потрібна була для ремонту. Він попросив її у ОСОБА_17 , той дав згоду. Для того щоб її перевезти потрібен був автомобіль. З цією метою пішов і взяв автомобіль батька «Opel Ascona», батька дома не було. Приблизно о 12 годині, на автомобілі приїхав в гараж, водійських прав він не мав, і ніколи їх не отримував, де погрузили бетономішалку, яку відвіз додому. Потім повернувся на автомобілі в гараж, де продовжили пити пиво. Приблизно з 14 до 15 години хтось запропонував поїхати в магазин за пивом, він погодився, в автомобіль сів ОСОБА_18 і вони удвох поїхали у магазин, що на вулиці Урицького. Біля магазину зустріли ОСОБА_19 , який вмовляв його припинити їздити. Після розмови з ОСОБА_20 , з магазину вийшов ОСОБА_18 і запропонував поїхати на Завадівку покататись. Він погодився, вони поїхали на Завадівку, зробили круг і повернулись до гаражів, де продовжили випивати, до них приєднався ОСОБА_21 , це було від 16 до 17 години. Потім ОСОБА_18 запропонував поїхати на Завадівку щоб покататися зі спуску, він погодився на цю пропозицію, хлопці, які були разом відмовляли їх від цього. Але він вирішив поїхати, ОСОБА_21 було по дорозі з ними. Він, ОСОБА_18 і ОСОБА_21 поїхали в напрямку Завадівки. Перед ОСОБА_22 , на підйомі, він побачив зустрічний автомобіль і став вивертати руль вправо щоб об`їхати його, але колесом мабуть зачепив бордюр і машину стало водити, він намагався її вирівняти, але автомобіль виїхав на узбіччя і став перекидатись. Після цього нічого не пам`ятає, прийшов до тями в лікарні. В той день випив до 5 літрів пива. В той час рухався зі швидкістю 130 150 км за годину. Коли лежав у лікарні то побачив там і ОСОБА_18 . Від лікаря дізнався, що він потрапив у ДТП, лікувався місяць у лікарні. Вважає, що розмір позовних вимог завищений. Також вважає, що саме його діями завдано ушкоджень потерпілому, оскільки він керував автомобілем, але пропозиції покататись були від потерпілого.

У вчиненому розкаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , пояснив, що того дня 31.07.2015 року, приблизно в обідній час зустрівся з ОСОБА_17 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 у гаражному кооперативі «Куцівський» мали намір разом відпочивати. Потім ОСОБА_25 відлучився і приїхав в кооператив на автомобілі «Опель». Вся компанія, у тому числі ОСОБА_26 , відпочивали у кооперативі і випивали пиво. Пам`ятає, що сідав до машини ОСОБА_27 , що було далі не пам`ятає. Отямився від того, що сталось аж 16 серпня. Коли лежав у лікарні то ОСОБА_16 і ОСОБА_23 розповіли, що він і ОСОБА_27 мали намір поїхати до магазину і в процесі цієї поїздки сталась ДТП. За період знаходження у лікарні ОСОБА_27 до нього не приходив, матеріальної допомоги не надавав. Лікувався у Кіровоградській обласній лікарні 1 місяць. Потім був доставлений до Полтавської клінічної лікарні там пролежав 1,5 місяці. За цей період зробили три операції і визначили ІІ групу інвалідності. Моральна шкода полягає у тому, що втратив повноцінне життя, не може сам себе обслуговувати та жити повноцінно. Після аварії відчуває постійні головні болі, став погано чути. Сума 86 550 грн. це витрати на придбання ліків і засобів для проведення операцій та втрачений заробіток з дати аварії до дати подачі позову. Весною 2007 року теж потрапив у ДТП, був пасажиром автомобіля. Від тої ДТП проходить курс лікування приблизно до 10 днів. Переломів ніяких від тої ДТП не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що знає потерпілого і обвинуваченого. 31.07.2015 р. зустрів ОСОБА_27 і ОСОБА_18 біля магазину по вул. Тульській, приблизно після обіду. Хлопці стояли біля магазину, автомобіль стояв за вуглом. Вказав, що це був автомобіль ОСОБА_27 . ОСОБА_18 був добре п`яним і пропонував їхати з ними. Від ОСОБА_27 почув запах і зрозумів, що він теж випивший. Він відмовив ОСОБА_18 їхати з ними і пішов додому, що було далі не знає.

Допитаний в судовому засіданні представник цивільного відповідача ПАТ «ХДІ страхування» позов не визнав та пояснив, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.6 цього Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з п.1.7 названого Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Документом, що засвідчує проходження підготовки і перепідготовки водіїв транспортних засобів є свідоцтво.

Згідно з п.1.4 ст.1 наведеного вище Закону визначено, що особами, відповідальність яких застрахована, являються страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах.
Цивільний відповідач ОСОБА_9 , у зв`язку з відсутністю посвідчення водія не мав права керувати транспортним засобом «Opel Ascona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто у даної особи були відсутні правові підстави для керування забезпеченим транспортним засобом.
Зважаючи на положення п.32.1.ст.32 згаданого Закону, де зазначено, що відповідно до цього Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, тому саме цивільний відповідач ОСОБА_9 , зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану з його вини цивільному позивачу.
Враховуючи що цивільний Відповідач ОСОБА_9 є винною в ДТП особою, тому відповідно до ст.1187,1188 ЦК України, на нього має бути покладена відповідальність з відшкодування позивачу матеріальної шкоди за завдані збитки.
Допитаний в судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_7 , позов не визнав зазначивши, що шкоди потерпілому не завдавав, його син керував автомобілем без його дозволу, взяв автомобіль коли його не було вдома.

- протоколом огляду місця події від 31.07.2015 р. (т.1 а.с 183-193);

- висновком експерта №1532 від 8.09.2015 року про технічний стан автомобіля ( т.1 а.с.194-198);

- висновком експерта № 1588 від 23.09.2015 р., згідно якого, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що могло бути в строк та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення (т.1 а.с. 200-202);

- висновком експерта №1787 від 7.10.2015 року згідно якого зроблено висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_9 вимогам п.2.3 «б» та п. 12.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали (т.1 а.с. 203-207);

- актом судово-медичного дослідження №2661 від 06.08.2015 року, згідно якого в крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 1,62 г/дм (т.1 а.с.210);

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_9 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ПАТ «ХДІ страхування», в якому він просив стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ПАТ «ХДІ страхування» та ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду у сумі 86550 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.3 ст 1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.
У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Беручи до уваги доводи потерпілого, щодо завдання йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та оцінюючи докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача ОСОБА_9 , суд вважає, що позов щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі та підлягає стягненню сума матеріальної шкоди з винної особи у вчиненні злочину, а саме з ОСОБА_9 . Цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 10 тис. грн., і підлягає стягненню з винної особи у вчиненні злочину, а саме з ОСОБА_9 . Суд прийшов до переконання, що між винними діями ОСОБА_9 і негативними наслідками, що настали для потерпілого, існує причинний зв`язок, а тому потерпілий міг переносити моральні страждання.

Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_7 та ПАТ «ХДІ страхування» про стягнення завданої шкоди підлягають залишенню без задоволення, оскільки потерпілим не доведено якими діями ОСОБА_7 та ПАТ «ХДІ страхування», завдано шкоду потерпілому та у чому ця шкода полягає. Також не доведено, що дії ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого були неправомірними і що саме ці дії призвели до негативних наслідків для потерпілого.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачено право потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливає з пред`явленого обвинувачення.

Як видно, обов`язки про відшкодування заподіяної шкоди страховиком випливають не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_9 , а із договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно з яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування. Зокрема, однією із умов вирішення питання про відшкодування страховиком шкоди є надання потерпілою стороною обвинувального висновку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність, якої застрахована за договором страхування. За такої обставини позовні вимоги щодо стягнення шкоди з ПАТ «ХДІ страхування» не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, як особа характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, обтяжуючими покарання, обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , особу винного та те, що вчинений ОСОБА_9 злочин відноситься до необережних злочинів, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Під час перебування у нарадчій кімнаті судом не вирішувалось питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами до обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений не отримував посвідчення водія.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два ) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_9 на апеляційний період обрати особисте зобов`язання
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати пов`язанні із залученням експерта у сумі 1536 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 86550 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.
Позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_7 та ПАТ «ХДІ страхування» залишити без задоволення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1