Ухвала
іменем україни

25 березня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі потерпілий порушив питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги потерпілий ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте вказані в ухвалі недоліки не усунув, оскільки в касаційній скарзі не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали з огляду на точний зміст приписів статей 404, 405, 412, 413, 415, 419 КПК, а також із урахуванням вимог п. 7 ч. 1 ст. 425 вказаного Кодексу, відповідно до якої право подати касаційну скаргу має потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Крім того, потерпілий вкотре посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Вимога ОСОБА_4 про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції не відповідає приписам ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Разом із тим суд звертає увагу на те, що можливість реалізації ОСОБА_4 свого права на звернення до суду касаційної інстанції не втрачено за умови подання ним нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК та клопотання про поважність пропущеного процесуального строку.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 09 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3