Справа № 579/716/16-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
19 липня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець кримінальне провадження №0000900 від 28 грудня 2015року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, -

- за ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2015 року близько 12 години ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Mersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ з боку м.Глухів.

Перебуваючи в районі 169км вищевказаної автодороги, ОСОБА_7 зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку. стан дорожнього покриття, на спуску дороги не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції з попереду їдучим автомобілем, застосував гальмування і втратив контроль над керуванням авто, внаслідок чого в заносі він виїхав на зустрічну смугу руху, де в подальшому зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 . під керуванням ОСОБА_5 . який рухався в зустрічному напрямку і в даній дорожній ситуації не мав технічної можливості попередити зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №04 від 27 січня 2016 року ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці, синців на тулубі та нижніх кінцівках, травматичного крововиливу з боку внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці, травматичного розриву передньої поверхні навколосерцевої сумки та передньої стінки правого шлуночка серця з крововиливами в місцях ушкоджень, прилягаючі тканини та в ліву плевральну порожнину близько 2,8-3л. рідкої крові з поодинокими згустками, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної події водій зазначеного автомобіля ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №58 від 28 квітня 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, рваних ран в області обох колінних суглобів, перелому 1, 2, 3, 7 ребер справа та 2 ребра зліва, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновків судово-автотехнічних експертиз № 32 від 23.03.2016 року та №56 від 26.04.2016 року стало порушення обвинуваченим ОСОБА_7 при керуванні автомобілем Mersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 вимог п. п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України (затв. постановою КМУ №1306 від 10.01.2001р):

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, при управлінні транспортним засобом, водій відповідно до п.2.3. Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу. технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Порушення ОСОБА_7 зазначених вимог п. п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав показання про те, що 28 грудня 2015 року на автомобіліMersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 , повертався з бригадою з Росії. Йшов густий сніг, погода була похмура. Перед ним рухався автомобіль Газель, швидкість руху була близько 60 км/год. З врахуванням погодних умов він автомобіль Газель не обганяв; по дорозі перевірив гальма, які були справні. Коли розпочався спуск, попереду їхавший автомобіль зменшив швидкість, він також зменшив швидкість до 55 км/год. Перед знаком неселений пункт збільшився кут спуску, автомобіль Газель ще знизив швидкість, він також став їхати повільніше, при цьому виявив, що гальма стали функціонувати гірше. Він посигналив водію автомобіля Газель, щоб той рухався швидше, і той виїхав на середину дороги. Він побачив перед собою автомобіль ВАЗ. З правої сторони по направленню руху автомобіля був бордюр, тому він приблизно за п`ять метрів до автомобіля ВАЗ вивернув руль автомобіля вліво, потім вправо за 3м від бордюра з лівої сторони, вирівняв руль і в цей час відчув удар в праву сторону. Він застосував екстренне гальмування при швидкості в межах 35-40 км/год., однак не зміг втримати керування автомобілем, сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ під керуванням ОСОБА_5 . Автомобіль перекинувся, йому допомогли вилізти з автомобіля через переднє скло. Він одразу став виясняти, чи всі живі в автомобілі, яким він керував, на що отримав ствердну відповідь. Потім підійшов до автомобіля ВАЗ, спитав, чи всі живі, на що також отримав ствердну відповідь. Про ДТП було повідомлено в міліцію, викликана швидка медична допомога. Стали витягати людей з автомобіля ВАЗ, він побачив, що тіло одного з пасажирів автомобіля накрили в зв`язку з його смертю. Визнає свою вину в ДТП з наслідками, що настали, оскільки не в повній мірі врахував погодні умови, стан дорожнього покриття, у зв`язку з чим не справився з керуванням автомобіля та допустив зіткнення. В скоєному розкаюється, просить врахувати його сімейний стан, просить вибачення у потерпілих.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

Потерпіла ОСОБА_4 дала показання про те, що вона з покійним чоловіком, ОСОБА_9 , виховувала двох дітей, віком 16 та 10 років; тримали значне підсобне господарство, вона не працювала; чоловік отримував стабільно заробітну плату маючи постійну роботу. Смерть чоловіка спричинила як заподіяння матеріальної шкоди так і моральної шкоди.

Із показань потерпілого ОСОБА_5 видно, що 28 грудня 2015 року він повертався з м. Кролевець в с. Бистрик на автомобілі ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 . в автомобілі було два пасажири: Горбач сидів за ним на задньому сидінні. ОСОБА_9 - поруч з ним на пасажирському сидінні. Дорога була слизька, йшов сніг, тому рухався зі швидкістю 40-50 км/год. За 3-4м перед собою побачив автомобіль Mersedes-Benz, запобігти зіткненню він не міг. Внаслідок ДТП загинув ОСОБА_9 , він отримав тілесні ушкодження, з приводу яких лікувався в лікарні. Ним понесені витрати на лікування, автомобіль не підлягає відновленню; крім матеріальної, йому заподіяна і моральна шкода.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №04 від 27.01.2016 року (а.с.130-132) смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої тупої механічної травми (автомобільної травми) грудної клітки, яка супроводжувалася травматичними розривами навколосерцевої сумки і м`язу серця та привела до крововтрати і гострого малокрів`я. Це підтверджується виявленням при експертизі трупу травматичного розриву навколосерцевої сумки та передньої стінки правого шлуночка серця з крововиливами в місцях розривів, прилягаючі тканини і в ліву плевральну порожнину близько 2,8-3,0літрів рідкої крові з поодинокими згустками, слідів рідкої крові в порожнинах серця та великих судинах, а також секційно морфологічної картини малокрів`я внутрішніх органів. Вказані ушкодження стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. є небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Локалізація і характер ушкоджень вказують на те. що вони могли виникнути внаслідок удару об частини салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

З висновків судово-автотехнічної експертизи № 32 від 23.03.2016 року та №56 від 26.04.2016 року вбачається, що водій автомобіля ВАЗ ( ОСОБА_5 ) не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Мерседес; в його діях невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху не вбачається. Обвинувачений мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ; в його діях мається невідповідність вимогам пунктів 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с.132-137, 189-192).

З висновку судової інженерно-транспортної експертизи №22 від 19.04.2016 року вбачається, що виявлені технічні несправності системи рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 характерні для виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.140-150). Виявлені несправності рульового керування та ходової частини автомобіля Mersedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , мають аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком судової інженерно-транспортної експертизи №39 від 26.04.2016 року (а.с.176-185).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.12.2015 року з вини ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому 1, 2, 3, 7 ребер справа та 2 ребра зліва, що підтверджується висновком судово- медичної експертизи №58 від 28.04.2016 року (а.с.186-188).

На час медичного освідування ОСОБА_7 28.12.2015 року о 13 год. 50 хв. ознак алкогольного сп`яніння у нього виявлено не було (а. с.194).

Таким чином, своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що передбачені пунктами 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, при керуванні автомобілем Mersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 , в районі 169 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, що призвело до зустрічного зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого пасажир останнього ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, а водій автомобіля ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких хворіє, в скоєному розкаюється, ним відшкодовані витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в умовах стаціонару Кролевецької ЦРЛ, відшкодована шкода потерпілим по 1000грн. Зазначені обставини, а також повне визнання ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та сприяння в розкритті злочину, суд визнає пом`якшуючими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які дають підстави суду при відсутності обтяжуючих обставин з урахуванням особи винного. думки потерпілих щодо покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст. 69 КК України призначити обвинуваченому покарання більш м`яке, ніж зазначено в санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у вигляді обмеження волі. При цьому з врахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих обставин суд вважає за доцільне не застосовувати щодо нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання, у вигляді обмеження волі, без застосування додаткового покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд з врахуванням обставин справи, тяжкості наслідків, що настали в результаті дій ОСОБА_7 , не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, прийшовши до висновку, що покарання має бути реальним і відбуте ним.

Прокурором заявлено цивільний позов. про стягнення з обвинуваченого 1930 грн. 99 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_10 в умовах стаціонару в Кролевецькій ЦРЛ, який він просить залишити без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням зазначених бюджетних витрат обвинуваченим. Факт відшкодування обвинуваченим витрат за лікування потерпілого підтверджується відповідною квитанцією від 16.05.2016року (а.с.115). тому зазначений позов суд залишає без розгляду.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000грн., розмір вимог було зменшено в судовому засіданні до 183464грн. з посиланням на те, що їй може бути виплачено страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що становить на 28.12.2015року 16536грн., відповідно до ч.3 ст.27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається на понесені нею душевні страждання та переживання у зв`язку з загибеллю її чоловіка; ця трагедія ніколи не буде забута нею та дітьми. Внаслідок ДТП загинув чоловік, який був опорою в житті, його заробіток був джерелом доходу сім`ї, оскільки вона не працювала, вела підсобне господарство, виховувала двох дітей, в чому він також допомагав. З посиланням на положення ст.ст.23, 1167,1168 ЦК України, вважає, що сума в 200тис.грн. відповідає положенням закону, засадам розумності та справедливості. Потерпіла також пояснила, що обвинуваченим передано їй лише 1000грн.

Обвинуваченим позов визнано частково, в межах 70000грн.. При цьому він не заперечував того, що його діями потерпілій заподіяна моральна шкода і вона підлягає відшкодуванню, однак він не має таких коштів, про які заявлені вимоги, враховуючи також і наявність у нього двох дітей. Просить врахувати це при розгляді позову, а також право потерпілої на страхове відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відшкодування моральної шкоди фізичній особі особою, яка її завдала, передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

З врахуванням зазначених положень закону вимоги ОСОБА_4 як дружини загиблого внаслідок ДТП з вини ОСОБА_7 ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди є обгрунтованими. При цьому даний позов не суперечить чинному законодавству, враховуючи положення Закону України Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Закон №1961-1У), ст.ст.509, 999,1194 Цивільного кодексу України.

При вирішенні позову ОСОБА_4 щодо розміру відшкодування суд виходить при цьому з положень ст. 23 ЦК України про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для вішкодування. а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд враховує, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є умисним. Тому суд вважає, що вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди є завищеними і, враховуючи вищезазначене, а також вимоги розумності та справедливості, дані щодо обвинуваченого, його сімейного стану, можливість отримати потерпілою страхового відшкодування моральної шкоди, про намір реалізації якої вона повідомила в суді, в порядку відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 85000 грн.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про стягнення 45060,70грн. майнової шкоди та 158,79грн. моральної шкоди, до ОСОБА_7 про стягнення 3551,15грн. матеріальної шкоди та 49831,21грн. моральної шкоди.

При цьому розмір майнової шкоди складається з:

-придбання ліків 3375,7грн.

-витрати на бензин при поїздках в м.Суми за направленням судово-медичного експерта -483,5грн. та 599,65грн., всього 1083,15грн.

-вартість автотоварознавчої експертизи -1958грн.

-ушкодження автомобіля - 42195грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована в ПрАТ Страхова компанія ПЗУ Україна. Тому відповідно до положень ст.9,12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів з страхової компанії просить стягнути: вартість ліків 3375,7грн., 41685 (42195грн.-510грн.)-вартість автомобіля, а з ОСОБА_7 - 1083,15грн. - витрати на бензин, 510грн. - франшиза, 1958грн. - вартість експертизи.

Крім тогою, йому заподіяна моральна шкода, що полягає в фізичних та душевних стражданнях, пов`язаних з заподіянням шкоди здоров`ю, фактичному знищенню автомобіля. який перебував в його користуванні, і розмір якої він визначає в сумі 50тис. грн., і просить стягнути з страхової компанії 168,79грн., з ОСОБА_7 - 49831.21грн.

Потерпілим надані документи в підтвердження позовних вимог (а.с.49-84).

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що страхова компанія відмовила у виплаті відшкодування, ОСОБА_7 відшкодував 1000грн. витрат на бензин, тому він зменшує вказані витрати до 83,15грн. Що стосується вимог до страхової компанії, то він просить їх задовольнити з врахуванням оцінки, проведеної страховою компанією.

ОСОБА_7 позов щодо відшкодування майнової шкоди визнав; щодо відшкодування моральної шкоди частково, в межах 15тис. грн., посилаючись при цьому на те, що кримінальне правопорушення вчинено ним неумисно, просить врахувати його сімейний стан.

Від ПрАТ СК ПЗУ Україна 10.06.2016року надійшла заява, в якій відповідач просить відмовити в позові (а.с.121).

04.07.2016р. до суду надійшло пояснення ПрАТ СК ПЗУ Україна щодо позову ОСОБА_5 , в якому зазначено, що 01.12.2015р. між ПрАТ СК ПЗУ Україна та ОСОБА_7 укладений Договір обов`язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/8896099 з строком дії від 02.12.2015р. по 01.12.2016р., забезпечним транспортним засобом згідно Полісу єMersedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до наданих ОСОБА_5 даних страхове відшкодування за шкоду здоров`ю складе 4020,72грн. - 3372,03грн. -ліки. 457,23грн. - втрата працездатності. 191,46грн. - моральна шкода. Сума страхового відшкодування ушкодженням транспортного засобу, автомобіля ВАЗ-2106, НОМЕР_2 , складе 42188,28грн., враховуючи, що він є фактично знищеним, його залишкова вартість 1800грн., та вартістю до пошкодження 43988,29грн. (а.с.243245). Відповідачем надані відповідні документи в підтвердження проведених розрахунків. (а.с.46-274).

Суд вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, що стосується розміру відшкодування як майнової так і моральної шкоди. Право на відшкодування шкоди відповідачами передбачено ст.ст.23, 1166, 1167, 1177,1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 12, 22-24, 26-1, 28, 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Встановлено, що на сьогодні страховою компанією ПрАТ СК ПЗУ Україна ОСОБА_10 не виплачено страхове відшкодування, хоча, як вбачається з пояснення відповідача, розрахунки проведені, раніше йому було відмовлено у такій виплаті (а.с.74), тому звернення до суду з позовом є обгрунтованим. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає позов до ПрАТ СК ПЗУ Україна в межах заявлених вимог. З врахуванням позиції позивача. суд вважає за необхідне стягнути на його користь майнову шкоду в розмірі 3372,03грн. -ліки. + 168,60грн. - моральна шкода + 42188,28грн. -сума страхового відшкодування ушкодженням транспортного засобу, з врахуванням його залишкової вартості 1800грн., який буде йому повернуто, всього 45728,91грн.

При цьому з ОСОБА_7 слід стягнути майнову шкоду: 83,15грн. - витрати на бензин, 1958грн. - вартість експертизи.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то з врахуванням положень ст. 23 ЦК України, обставин справи, даних про особу обвинуваченого, наслідків дій обвинуваченого, що стосується заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, пошкодження його майна, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 слід стягнути 20тис. моральної шкоди.

Керуючись ст. ст.370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому за цим законом покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз 8143грн. 70коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 85000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2041грн.15коп. майнової шкоди та 20 тисяч грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна на користь ОСОБА_5 45560грн. 31коп. майнової шкоди та 168грн. 60коп. моральної шкоди.

Позов прокурора про стягнення з ОСОБА_7 1930,99коп. за лікування потерпілого залишити без розгляду.

Зняти арешт з автомобіля марки Mersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 06.01.2010р., а володільцем є ОСОБА_7 на підставі довіреності від 25.11.2014р., та з автомобіля марки ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 17.08.2006р., а володільцем ОСОБА_5 , який накладений ухвалою слідчого судді від 30 грудня 2015 року.

Автомобілі марки Mersedes-Benz Vito 108, державний номер НОМЕР_1 та марки ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , як речові докази у справі, що зберігаються на штрафмайданчику на території Кролевецького відділення поліції, передати їх володільцям, відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1