12.03.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

cправа № 533/1225/15-к
провадження № 1-кп/533/10/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2016 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000501, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.12.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел.Козельщина, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружена, освіта неповна середня, групи інвалідності не має, статусу учасника бойових дій не має, статусу учасника АТО не має, статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС не має, не працює, дітей на утриманні не має, паспорт НОМЕР_1 від 26.07.1999 року виданий Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.12.2015 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_3 зайшла до під`їзду житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності викриття зі сторони власника чи інших осіб, ОСОБА_3 , шляхом вільно доступу, таємно викрала дитячий візок «Goodbaby C706», який належить ОСОБА_5 , яким розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1620, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.12.2015 року, близько 02 год. 00 хв., прийшла до житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , зайшла до під`їзду вказаного будинку, помітила дитячий велосипед «Trike», діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника чи інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала зазначений велосипед, який належить ОСОБА_6 , яким розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 1215, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинила повторне таємне викрадання чужого майна (крадіжки), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Також показала, що 10.12.2015 року перебувала у своєї племінниці ОСОБА_7 , яка попросила дістати їй дитячій візок для її дитини. Після вживання алкогольних напоїв, вона пішла додому, а потім з першого поверху під`їзду житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , викрала голубий дитячій візок, який віддала племінниці. В подальшому забрала цей візок назад, після чого його вилучили працівники міліції. Також показала, що 14.12.2015 року перебувала у своєї племінниці ОСОБА_7 , яка попросила дістати їй дитячий велосипед для її дитини. Після вживання алкогольних напоїв вона пішла додому, а потім прийшла до житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрала дитячий велосипед, який віднесла до себе додому, звідки його вилучили працівники міліції.
В судовому засіданні, при визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому обмежитися допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої. Обвинувачена погодилась з думкою прокурора.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнала повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинувачена проти даного рішення суду не заперечувала.При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Суд, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченої, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) та повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжці)доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.
Потерпілі, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При визначені покарання покладаються на розсуд суду.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка не має судимості, негативно оцінюється у побутовій характеристиці, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнає у повному обсязі, у скоєному щиро розкаялась. Також судом враховується думка потерпілих, які на суворому покаранні не наполягали.

Обставиною, яке пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України,суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України,суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1, 2 ст.185 КК України, разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і тому до неї слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільних позовів не заявлено.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілих або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчий інспекції.
Речові докази: дитячий візок «Goodbaby C706», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити власнику - потерпілій ОСОБА_5 , дитячий велосипед «Trike», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити власнику потерпілій ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 532 КПКУкраїни вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1