Справа № 128/1423/16-к
УХВАЛА
Іменем України
19 серпня 2016 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5 , та його законного представника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого.
у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,-
30 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгового центру ТОВ «Епіцентр», яке розташоване по вул.1-й км. Хмельницького шосе, 1А, в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проходячи повз торговельні ряди таємно викрав спортивні рукавиці вартістю 278 грн., чим спричинив ТОВ «Епіцентр» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, 1 листопада 2015 року, біля 12 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгового центру ТОВ «Епіцентр», яке розташоване по вул.1-й км. Хмельницького шосе, 1А, в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, проходячи повз торговельні ряди, склав у кишені свого одягу наступні речі: 1 упаковку сірників, вартістю 3 грн. 40 коп., м`яч футбольний вартістю 179 грн. 60 коп., 1 шт. шоколаду «МІЛЕНІУМ» вартістю 6 грн. 80 коп., 1 годинник електронний вартістю 77 грн., 1 дезодорант "АХЕ" вартістю 39 грн. 80 коп., 1 окуляри для плавання вартістю 59 грн. 00 коп., 1 шапку чорного кольору вартістю 109 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 474 грн. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_5 пройшов повз каси торгового центру, не розрахувавшись за речі, які знаходилися у кишенях його одягу та вийшов з приміщення торгового центру.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , відносно якого подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, пояснив, що він знаходячись в приміщенні торгового центру ТОВ «Епіцентр», в кінці жовтня і на початку листопада 2015 року взяв товар за який не розрахувався.
Представник потерпілого до судового засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність.
Законний представник ОСОБА_5 - його мати ОСОБА_6 пояснила, що син знаходиться після побиття його під час проходження військової служби в армії періодично, щороку на лікуванні в обласній психоневрологічній лікарні, в якій стоїть на обліку. В листопаді 2015 року від працівників міліції дізналась, що в той час коли у сина в кінці жовтня 2015 року було загострення стану здоров`я, він вчинив крадіжки товарів з приміщенні торгового центру ТОВ «Епіцентр», але він не розумів протиправність своїх дій. Також пояснила, що син після вчиненого проходить щомісячно амбулаторно лікування в 21 відділенні Обласної психоневрологічної лікарні йому підібрано лікування і його стан стабільно задовільний. Просила призначити йому примусове лікування амбулаторно, а не стаціонарно.
Допитана в судовому засіданні за клопотання захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , експерт ОСОБА_7 пояснила, що підтримує висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду, яке зазвичай проходить за місцем проживання особи. Комісія лікарів прийшла до висновку, що амбулаторне лікування ОСОБА_5 не є можливим.
Захисником ОСОБА_5 ОСОБА_4 в ході розгляду, клопотання було подано клопотання про призначення додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , яке просив не вирішувати до виклику в судове засідання експерта, та після пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_7 , захисник просив не розглядати подане ним раніше клопотання про призначення додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , так як відпала необхідність в її призначені, в зв`язку із поясненнями експерта. Крім того він вважає, що суд вправі відповідно до ст.94 КК України, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 протизаконного діяння в стані його неосудності, застосувати до ОСОБА_5 надання амбулаторної-психіатричної допомоги в примусовому порядку, а не госпіталізацію до психічного закладу із звичайним наглядом, враховуючи те, що стан здоров`я ОСОБА_5 покращився на теперішній час.
Заслухавши пояснення, думки учасників процесу, та вивчивши подані прокурором докази, суд вважає, доведеною обставину вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.
Доведеність вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами:
-постановами про призначення амбулаторної судово психіатричної експертизи та стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 ;
-висновком судово-психіатричної експертизи № 27 від 04.02.2016 року;
-висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 31 від 07.03.2016 року згідно якого ОСОБА_5 в період часу до якого відноситься інкриміноване діяння не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В теперішній час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарі із звичайним режимом нагляду;
-протоколом огляду місця події від 01.11.2015 року;
-постановами про приєднання до справи речових доказів від 01.11.2015 року і від 16.12.2015 року;
-двома накладними торгового центру ТОВ «Епіцентр» про найменування і вартість викраденого майна;
-протоколом огляду предметів від 16.12.2015 року;
-двома протоколами про приєднання до справи речових доказів;
-розпискою представника торгового центру ТОВ «Епіцентр» про отримання для зберігання товарів вилучених у ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, з приводу якого було відкрито дане кримінальне провадження, мали місце і ці діяння вчинені ОСОБА_5 , а саме кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, вчинена повторно та такі діяння були вчинені ОСОБА_5 , в стані неосудності.
Згідно ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Примусові заходи медичного характеру містять у собі поєднання двох критеріїв: юридичного і медичного.
Юридичний критерій означає, що поняття і мету, підставу і види, порядок застосування, виконання, продовження, зміни або припинення зазначених заходів регламентує кримінальне та кримінально-процесуальне законодавство.
Медичний критерій означає, що за своїм змістом ці заходи визначаються як лікувальні. Діагноз хвороби, рекомендації щодо призначення та проведення лікування, профілактики психічних захворювань тощо визначають у своєму висновку лікарі-психіатри.
Примусові заходи медичного характеру це надання за рішенням суду примусової амбулаторної або стаціонарної психіатричної допомоги з поміщенням до спеціального лікувального закладу особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння (дію або бездіяльність), що передбачене Особливою частиною КК.
Примусові заходи медичного характеру є мірою державного примусу. Вони призначаються, продовжуються, змінюються та припиняються тільки в судовому порядку. Їх застосування незалежне від бажання і волі душевнохворого. Водночас вони не є окремим видом покарання за відсутністю елемента кари; не переслідують мети виправлення хворого; не тягнуть його судимість.
Враховуючи вищевикладене, що ОСОБА_5 , являється інвалідом ІІ групи, вчинив суспільно-небезпечні діяння, перебуваючи у стані неосудності, та на даний час знаходиться на обліку в Обласній психіатричній лікарні м. Вінниця, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру із звичайним режимом нагляду, що ним вчинено суспільно-небезпечні діяння передбачені ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, що становить небезпеку для нього та інших осіб, а також з метою запобігання вчинення ним інших суспільно- небезпечних діянь, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду, які визначені комісією лікарів-психіатрів.
Доводи захисника про застосування до ОСОБА_5 примусового амбулаторного лікування задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений компетенцією визначення психічного стану здоров`я особи, тому не є можливим для суду визначити ОСОБА_5 амбулаторне лікування в примусовому порядку, замість визначеного примусового виду лікування комісією лікарів-психіатрів згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 .
Речові докази, які були передані слідчим на зберігання представнику торгового центру ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_8 згідно розписки, необхідно залишити у власності ТОВ «Епіцентр».
Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд, -
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду за місцем його проживання.
Речові докази, а саме: спортивні рукавиці, упаковку сірників, м`яч футбольний, шоколад «МІЛЕНІУМ», годинник електронний, дезодорант "АХЕ», окуляри для плавання, які були передані слідчим на зберігання представнику торгового центру ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_8 згідно розписки, залишити у власності ТОВ «Епіцентр».
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: