№755/3005/16-к
1-кс/755/2039/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії.

З наведених скаржником в судовому засіданні доводів та наданих копій документів вбачається, що 04 березня 2016 року адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням, яке було вручено 09 березня 2016 року, в якому просив закрити кримінальне провадження № 0017527 від 18 листопада 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, в рамках якого 01 березня 2016 року ОСОБА_5 було допитано в якості свідка, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.383 КК України ТОВ «Сівер Україна», та визнати в якості потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Свою скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що представник ТОВ «Сівер Україна» в листопаді 2015 року, діючи навмисне, завідомо неправдиво повідомив органу досудового розслідування про вчиненні у відношенні нього злочин, штучно створюючи докази обвинувачення, намагаючись уникнути відповідальності за шахрайство, вчинене відносно ОСОБА_5 .

Зокрема у своїй заяві представник ТОВ «Сівер Україна» повідомив про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке полягає у незаконній реєстрації права власності на нежилі приміщення АДРЕСА_1 , які нібито належать ТОВ «Сівер Україна», Державною реєстраційною службою за ОСОБА_5 , що призвело до тяжких наслідків у вигляді позбавлення майна ТОВ «Сівер Україна», в той час, коли, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 27.09.2004 року за реєстрованим №2672, ОСОБА_5 являється власником нежитлових приміщень АДРЕСА_1 .

Таким чином в діях ТОВ «Сівер Україна» вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Станом на момент розгляду скарги клопотання адвоката ОСОБА_4 не розглядалось та рішення про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання не приймалось.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , викладені у скарзі вимоги підтримав та просив задовольнити

Прокурор просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Що стосується вимог скарги про визнання особи потерпілим, слід зазначити наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В той же час досудове розслідування кримінального провадження, в якому заявлено клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_5 , не розпочате, оскільки відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не внесені, рішення стосовно визнання чи невизнання його потерпілим слідчим чи прокурором не прийняте, а тому відсутній предмет оскарження.

Що стосується клопотання про закриття кримінального провадження №0017527, то як вбачається зі змісту скарги адвоката ОСОБА_4 , він здійснює у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 року захист ОСОБА_6 , який був допитаний як свідок, та не має у кримінальному провадженні процесуального статусу потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, в тому числі не є заявником та володільцем тимчасово вилученого майна.

Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає, що вимоги ОСОБА_4 викладені у скарзі, стосовно внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, слід задовольнити, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог ст. 214 КПК України, уповноваженими особами Київської місцевої прокуратури №4 безпідставно та в порушення вимог КПК України не внесено відомості до ЄРДР, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Даних висновків слідчий суддя дійшов дослідивши матеріали кримінального провадження №0017527, в тому числі, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року, наявну в даному провадженні, відповідно до якого позов ОСОБА_5 задоволено частково, а рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про відмову ОСОБА_5 у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05.12.2013 за №8684694, на нежилі приміщення №№ 97, 98, 102 загальною площею 564, 5 кв.м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134, 7 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі заяви позивача ОСОБА_5 від 25.11.2013 № 4161260, - скасовано.

На дану постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року ТОВ «Сівер Україна» було подано апеляційну скаргу та касаційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України, відповідно, однак ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 червня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 лютого 2014 року залишено без змін.

Після цього, ТОВ «Сівер Україна» звернулося до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення державним реєстратором реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, яка 25 листопада 2013 року зареєструвала за ОСОБА_5 право власності на нежитлові приміщення АДРЕСА_1 .

В частині про визнання ОСОБА_5 потерпілим та закриття кримінального провадження №0017527 від 18.11.2015 року скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 55, 214, 216, 303, 304, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні №0017527 від 18.11.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури №4 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 214 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1