АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/ 282/2016 Головуючий в суді 1інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, кримінальне провадження № 0012018 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

не судимий згідно ст. 89 КК України

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України як особу, яка добровільно звернулась до лікувального закладу та проходить курс лікування від наркоманії та кримінальну справу щодо нього, закрито.

У справі вирішено питання речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судових експертиз у сумі 245 грн. 52 коп. на корить держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить хвалу суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. При цьому, прокурор вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки не встановлено достатніх даних про те, що ОСОБА_7 страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно звертався до лікарняного закладу і почав лікування добровільно, а не вимушено. Крім того, прокурор вказує на те, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу після направлення відносно нього обвинувального акту до суду, що свідчить про його наміри ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Разом з тим, прокурор вказує на розбіжності, які містяться у журналі судового засідання і ухвалі суду щодо думки прокурора з приводу заявленого ОСОБА_7 клопотання про закриття кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, крім того зазначив про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 у суді першої інстанції, оскільки відмова від захисника прийнята з порушеннями ст. 54 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону згідно ч. 1 ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 54 КПК України регламентовано порядок відмови від захисника або його заміни. Так, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитись від захисника або змінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватись виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова фіксується у протоколі процесуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2015 року адвокат ОСОБА_9 подав до Дніпровського районного суду міста Києва заяву у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 02 листопада 2015 року відмовився від адвокатських послуг ОСОБА_9 (а.с. 16).

За наслідками даної процесуальної дії, протокол відмови обвинуваченого ОСОБА_7 від адвоката ОСОБА_9 не складався, судом дане питання в судовому засіданні не розглядалось.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 допустився порушень вимог кримінального процесуального закону, що пов`язані з порушенням права обвинуваченого на захист.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Що стосується інших доводів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, то вони підлягають перевірці при новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року, якою ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України як особу, яка добровільно звернулась до лікувального закладу та проходить курс лікування від наркоманії та кримінальну справу щодо нього, закрито, - скасувати та призначити новий судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0012018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у суді першої інстанції з підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02 березня 2016 року о 10:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4