УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/5441/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, судимого,
з участю: прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України за наступних обставин.
Близько 05год. 30хв. 07.04.2016 року ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку № 4 по вул. Тутковського в м. Житомирі, помітив автомобіль марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 . В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння цим транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаються непоміченими, невстановленим слідством предметом, шляхом пошкодження серцевини замка водійських дверцят, проник в середину автомобіля. В подальшому, з метою доведення свого злочину до кінця, шляхом з`єднання дротів живлення, привів двигун вказаного автомобіля в дію та розпочав рух. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме незаконного повторного заволодіння транспортним засобом, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки протиправні дії останнього були викритті та припиненні працівниками Управління патрульної поліції в Житомирській області.
07.04.2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
О7.04.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.289 ч.2 КК України.
08.04.2016 року старший слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, прокурором доведено існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він ніде не працює та не має постійного доходу, має непогашені судимості за вчинення умисних корисливих правопорушень, що характеризує особу підозрюваного, як схильну до їх вчинення. Разом з тим, суд зазначив, що слідчим та прокурором не було доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор просить цю ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування апеляції прокурор наводить наступне.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, передбачених ст.289 КК України, за що відбував покарання у виді позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі у 2016 році, знову обгрунтовано підозрюється у вчинення аналогічного злочину, що дає підстави вважати продовження останнім злочинної діяльності.
На думку апелянта, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки заборона залишати місце проживання не здатна перешкодити ОСОБА_6 вчинити інші злочини.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, заявлених в клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 ПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні.
Як видно з матеріалів провадження прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, а також враховуючи особу підозрюваного, який має зареєстроване постійне місце проживання, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: