пр.№ 1-кп/464/35/16
У Х В А Л А
11.04.2016 року

Колегія суддів Сихівського районного суду м. Львова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника заявника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
представників потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,
ОСОБА_23 ,
обвинувачених ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,
ОСОБА_27
в с т а н о в и л а :
В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0000837 про обвинувачення ОСОБА_24 , ОСОБА_27 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України.
На адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтовує тим, що 15.05.2015 року на електронних торгах, що проводились Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 була придбана зазначена вище квартира та згідно свідоцтва про право власності від 22.05.2015 року є власником даної квартири, однак в подальшому йому стало відомо, що постановою слідчого СЧ СВ ЛМУ ГУ МВС України від 09.02.2011 року на таку накладено арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження в частині накладення арешту майна, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України (на момент постановлення ухвали слідчого судді) арештом майна було тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужити певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт міг бути накладений на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З копії відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 09.02.2011 року в порядку норм КПК України 1960 року накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 .
В подальшому ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2013 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_27 , зокрема квартиру АДРЕСА_1 .
При прийнятті вказаного рішення судом було враховано той факт, що підозрюваний ОСОБА_27 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеної квартири є розумним та співмірним.

Крім того, згідно з витягу з ЄРДР за фактом незаконного відчуження квартири АДРЕСА_1 відкрито кримінальне провадження за № 0000032 від 08.10.2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеному на вказане майно, відпала потреба.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала суду є остаточної та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2