Справа № 640/5121/16-к
н/п 1-кс/640/3658/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі представника ТОВ «Торговий дім ВАТ«ХТЗ» - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
26.04.2016 до Київського районного суду м. Харкова, в порядку ст.174 КПК України надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» ОСОБА_5 у якому заявник просить скасувати арешт грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод», які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ТД ХТЗ», відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 351533, адреса: м.Харків, вул.Малом`сницька, 2-А), а саме: № НОМЕР_1 (укр.гривня).
На обгрунтування клопотання заявник зазначив наступне. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2016 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_6 про арешт майна та ухвалено накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ТД ХТЗ», відкритому в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 351533. адреса: м.Харків. вул. Малом`ясницька, 2-А), а саме: № НОМЕР_1 (укр. гривня), шляхом заборони здійснювати видаткові операції, крім виплат заробітної плати, пенсії та стипендії, допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги. благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання слідчого, внаслідок розгляду якого прийнято ухвалу суду про накладення арешту на кошти ТОВ «ТД ХТЗ» містить інформацію щодо кримінальних правопорушень, які начебто вчинені посадовими особами АТ «ХТЗ», однак в той же час не зазначено, яке відношення ця інформація має до ТОВ «ТД ХТЗ» взагалі, а тим більше до прийняття рішення про накладення арешту на кошти товариства.
Зазначив, що дійсно, ТОВ «ТД ХТЗ» є товариством, яке реалізує продукцію АТ «ХТЗ», це є складовою господарської діяльності товариства. ТОВ «ТД ХТЗ» закуповує трактори та реалізує їх, що є цілком законною діяльністю. Крім того, ТОВ «ТД ХТЗ» за письмовою угодою-дорученням з АТ «ХТЗ» здійснювало оплату за комплектуючі для тракторів, що також повністю відповідає діючому законодавству та меті діяльності ТОВ «ТД ХТЗ», оскільки товариство зацікавлене в тому, щоб реалізовувати трактори, і відповідно щоб АТ «ХТЗ» продовжувало їх виробляти.
ТОВ «ТД ХТЗ» є товариством, яке має іншу, ніж у АТ «ХТЗ» форму власності, власників, кінцевих бенефіціарних власників. Так, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, засновником ТОВ «ТД ХТЗ» є компанія Техбест лімітед, Кіпр, а кінцевим бенефіціарним власником - дві фізичні особи-власники компанії - Аресті Каллістхені та Онуфріо Джіоргула. Стосовно АТ «ХТЗ» -власниками цього акціонерного товариства є акціонери, згідно переліку, і це більше ніж 17 000 фізичних та юридичних осіб, а кінцевих бенефіціарних власників взагалі немає, що означає що у АТ «ХТЗ» немає власника, який би володів особисто більше ніж 25% акцій товариства.
Отже, всі посилання слідчого в клопотанні на те, що АТ «ХТЗ» та ТОВ «ТД ХТЗ» підконтрольні одному й тому самому власнику є нічим не підтвердженими та необгрунтованими, такими, які легко спростувати інформацією із офіційних джерел.
Зазначив, що обгрунтування слідчим необхідності арешту коштів ТОВ «ТД ХТЗ» тими обставинами, що товариство якимось чином через власників пов`язано з іншим підприємством, відносно якого проводяться слідчі дії та на рахунки якого також накладено арешт у кримінальному провадженні, на його думку, є грубим порушенням норм КПК України, а саме підстав накладення арешту.
Посилаючись на ч.ч.2,4 ст.170, ст.98 КПК України вказав, що безготівкові грошові кошти на рахунках ТОВ «ТД ХТЗ» не можуть бути речовим доказом, оскільки не можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та не відповідають іншим ознакам, які передбачені пунктом 4 статті 170 КПК України, оскільки грошові кошти, це не те майно, яке взагалі можливо набути безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості.
В ухвалі необхідність накладення арешту на кошти ТОВ «ТД ХТЗ» обгрунтована також посиланням на ч.ч.1, 2, 3, 10, 11 статті 170, ст.ст.98 та 173 КПК України з зазначенням того, що діяльність посадові особи ТОВ «ТД ХТЗ», начебто, здійснюють діяльність, спрямовану на нанесення шкоди обороноздатності України шляхом повного припинення виробничої діяльності АТ «ХТЗ», а також вживають заходи, направлені на штучне банкрутство заводу; банківські рахунки ТОВ «ТД ХТЗ» використовуються для функціонування основних засобів підприємства, в тому числі для можливості розрахунку сторонніх суб"єктів за придбання майна, проведення подальшого демонтажу виробничих потужностей та створення інших умов для вивозу стратегічно важливого обладнання, яке має важливе народногосподарське оборонне значення для економіки України.
Таким чином, на думку заявника, клопотання слідчого про арешт суперечить само собі, оскільки зазначено, що посадові особи ТОВ «ТД ХТЗ» одночасно прагнуть і зупинити роботу АТ «ХТЗ» і забезпечити функціювання його основних засобів, при цьому розраховуючись із постачальниками цього підприємства.
Вказав, що після блокування грошових коштів ПАТ «ХТЗ» в 2016 році виникла проблема того, що ПАТ «ХТЗ» не мало змогу закупити запчастини, сировину та матеріали для виготовлення тракторів та запчастин до них. Таким чином, ТОВ «ХТЗ» нічого було відвантажувати його покупцям, які отримують готову продукцію на умовах передплати, а по запчастинам на умовах передплати та відстрочення платежу. У зв`язку із цим ТОВ «ТД ХТЗ» вимушено було почати розраховуватись за АТ «ХТЗ» на підставі відповідних господарських договорів за енергоносії, купляти запчастини, сировини та матеріали для виготовлення заводом продукції. Після накладення арешту на кошти ТОВ «ТД ХТЗ», підприємство не має можливості сплачувати податки до державного бюджету, оскільки це не дозволено ухвалою суду.
Заявник також вказав, що зазначені в ухвалі обгрунтування накладення арешту не відповідають меті арешту, яка визначена в статті 170 КПК України, та не відповідають меті, зазначеній в клопотанні слідчого. Арешт коштів на рахунку ТОВ «ХТЗ» був накладений з єдиною метою - повної зупинки діяльності підприємства, оскільки при арешті коштів неможливо розрахуватись за придбання техніки та запчастин у АТ «ХТЗ», неможливо продати трактори та запчастини, а, як наслідок, і отримати кошти від покупців. При цьому, слідчим суддею не було враховано, що несплата податків та зборів за наявності арешту коштів, вже з травня місяця буде завдавати значної шкоди державі, а не лише ТОВ «ТД ХТЗ».
Також вважав, що при накладенні арешту на майно ТОВ «ТД ХТЗ» від 13.04.2016 року не були враховані норми статей 170, 173 КПК України щодо необхідності накладення арешту та застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «ТД ХТЗ», або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У судовому засіданні представник ТОВ «ТД ХТЗ» ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав у повному обсязі.
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у судове засідання не з"явився, проте подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та відмову у його задоволенні (а.с.13).
Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, про що подав письмові заперечення (а.с.18-20), у яких зазначив наступне.
Так, вказане підприємство не виконало кредитні зобов`язання перед іноземним інвестором, які отримувались під гарантії Уряду за кредитними угодами, в результаті чого на сьогодні ПАТ «ХТЗ» має непогашену заборгованість у розмірі 400,98 млн. грн. перед Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України.
08.12.2015 Харківським апеляційним адміністративним судом винесено постанову про стягнення з ПАТ «ХТЗ» вказаного боргу та направлено виконавчий лист до ДДВС Мін`юсту України, на підставі чого 31.12.2015 відкрито виконавче провадження, яке призупинено у зв`язку із відкриттям касаційного провадження у Вищому адміністративному суді України.
Крім того, ПАТ «ХТЗ» накопичено боргів у сумі 40,489 млн. грн. перед Управлінням пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, рішення про стягнення яких прийняті відповідними ухвалами суду на умовах розстрочення терміном на 5 років згідно з графіками погашення. Водночас, ПАТ «ХТЗ» умови погашення не виконуються і на даний час вже накопичено 36,745 млн. грн. простроченої невиплаченої заборгованості.
Також, Державною екологічною інспекцією в Харківській області виявлений та зафіксований актом № 431/01-04/08-09 факт порушення службовими особами ПАТ «ХТЗ» вимог ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України «Про надра», що виразилося у видобуванні в період з 13.09.2012 по 20.10.2013 підземних вод в обсязі понад 1,129 млн. м. куб. за відсутності спеціального дозволу на використання надр, чим нанесено збиток державі на суму понад 60,368 млн. грн.
Таким чином, загальна сума заподіяної шкоди державним інтересам становить понад 640 млн. грн., від сплати якої на користь держави службові особи та власники ПАТ «ХТЗ» уникають, штучно створюючи умови для затягування претензійної роботи, з метою передачі основних засобів та активів підприємства під забезпечення кредитів підконтрольних банківських та інших фінансових установ, якими задовольняються вимоги інших кредиторів (російських комерційних установ). При цьому, у разі вирішення судами питання про стягнення сум нанесених збитків на користь держави, та відсутності оборотних коштів у ПАТ «ХТЗ» на задоволення даних вимог, майно та інші основні засоби підприємства стягнути буде неможливо у зв`язку із забезпеченням ними кредитних ліній банків та інших підконтрольних фінансових установ.
Також, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме намірів приховування, використання, перетворення, передачі та відчуження майна посадовими особами підприємства, а саме: наявність затвердженого та погодженого плану залучення кредиту „АльфаБанку" в розмірі 10 500 000,00 грн. від 11.02.2016 р. під заставу кувального та термічного цехів ПАТ «ХТЗ», наданого під час допиту директором з економіки і фінансів підприємства ОСОБА_9 ; наявність затвердженого та погодженого протоколу № 4 від 23.03.2016 р. щодо передачі обладнання чавуноплавного та сталеплавного цеху ПАТ «ХТЗ» у квітні 2016 р. до ТОВ «ВКМ-Сталь»; відповідь Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки ЗС України № 189/2-1424 від 31.03.2016 р., згідно якої втрата заводом частини ливарного, ковальського, термічного та інших видів обладнання загрожує функціонуванню виробництва заводу, насамперед у військовій сфері, а також неможливістю постачання деталей для потреб оборонно-промислового комплексу.
Крім того, основну загрозу оборонному комплексу України становить припинення виробництва торсіонів для військової техніки, єдиним виробником якої в Україні є ПАТ «ХТЗ»; відповідь ГВП МО України № 338/1 від 25.03.2016 р. згідно якої, ПАТ «ХТЗ» участі у
виконанні державного оборонного замовлення не приймає, виготовлення військової
техніки для потреб АТО не здійснює. Разом з тим, в інтересах МО України підприємством
виконуються роботи щодо дослідження технічного стану виробів 2С1 (з метою освоєння
капітального ремонту) та проводяться роботи з розробки броньованої медичної машини
на базі МТ-ЛБ. Крім того, опрацьовується питання можливості виготовлення та
постачання МО України гусеничних тягачів МТ-ЛБ-АТ; згідно показань окремих посадових осіб ПАТ «ХТЗ», між вказаним підприємством та ТОВ „ТД ВАТ „ХТЗ" укладено договір доручення на здійснення платежів. Використовуючи даний договір, керівництво ПАТ «ХТЗ» має намір наростити штучну кредиторську заборгованість та здійснити контрольовану процедуру банкрутства ПАТ «ХТЗ» з метою уникнення виплати боргу перед ДФС України. Крім того, згідно показань свідків, керівництвом ПАТ «ХТЗ» надано вказівки на копіювання, сканування конструкторської та технічної документації заводу для подальшої передачі її електронного виду до РФ, а також за вказівкою керівництва підприємства здійснюються заходи з підготовки до вивезення до РФ сталеливарного, чавуноливарного, кувально-штампувального цехів та цеху термічної обробки. Вказані заходи планується здійснити через використання договору доручення із ТОВ „ТД ХТЗ".
13.04.2016 в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова, за клопотанням слідчого, погодженим прокурором, винесено ухвалу про арешт банківських рахунків ТОВ «ТД ХТЗ», які використовуються для функціонування основних засобів підприємства ПАТ ХТЗ, в тому числі для можливості розрахунку сторонніх суб`єктів за придбання майна, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні, проведення подальшого демонтажу виробничих потужностей та створення інших умов для вивозу стратегічно важливого обладнання, яке має важливе народногосподарське та оборонне значення для економіки України. Отже, зазначені рахунки у банківських установах є невід`ємною складовою можливості посадових осіб, власників ТОВ «ТД ХТЗ» та службових осіб ПАТ ХТЗ розпоряджатися речовим доказом - цілісним майновим комплексом ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 275.
Вважав, що арешт банківські рахунки ТОВ «ТД ХТЗ» був накладений слідчим суддею у встановленому КПК України порядку, в межах наданих законодавством повноважень, за відповідним клопотанням слідчого, погодженим із прокурором. Сам арешт майна був обґрунтований, відповідає меті проведення кримінального провадження та накладений на час досудового розслідування та судового провадження з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Зазначив, що незастосування арешту, а так само його скасування, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, через наступні підстави.
На даний час скасування арешту майна підприємства неможливе оскільки: розблокування арештованих рахунків ТОВ «ТД ХТЗ» лише надасть можливість посадовим особам ПАТ ХТЗ через використання договору доручення сформувати кредиторську заборгованість із підконтрольними суб`єктами господарювання з метою ухилення сплати боргу ХТЗ перед Державою Україна; арешт рахунків ТОВ «ТД ХТЗ» не містить заборони на відкриття нових рахунків та обмеження здійснення господарської діяльності підприємства; в наданих слідчому судді матеріалах міститься достатньо даних, які свідчать про наявність відомостей щодо обґрунтованої підозри готування кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна ТОВ «ТД ХТЗ»; потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують ступінь втручання у права і свободи юридичної особи ТОВ «ТД ХТЗ» у вигляді арешту майна, оскільки їх невжиття приведе до невідворотних наслідків втрати унікального виробництва з території України, яким є ПАТ ХТЗ; шляхом арешту майна виконується завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а саме: запобігання вчиненню диверсії та несплаті державі сум заборгованості, яка утворилась в результаті взятих інвестиційних зобов`язань під гарантії Уряду України.
На його думку, клопотання директора ТОВ «ТД ХТЗ» виражає суб`єктивну позицію посадових осіб ПАТ ХТЗ, які своїми діями намагаються продовжити дії, направлені на вивіз та ліквідацію виробничих цехів підприємства, що мають важливе народногосподарське та оборонне значення для України.
Крім того, вказав, що у поданому клопотанні не доведена жодна із підстав для скасування накладеного арешту майна, що передбачені ч.1 ст.174 КПК України.
Вважав, що клопотання представників ТОВ «ТД ХТЗ» є необгрунтованим, безпідставним та його задоволення нашкодить меті кримінального провадження та створить передумови до нанесення шкоди охоронюваним інтересам держави, громадян та суспільства.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до вказаної ухвали Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2016, клопотання сторони обвинувачення було розглянуто без виклику власника майна, на підставі та в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України. Тобто, заявник наділений правом звернення до слідчого судді з даною заявою, оскільки не був присутнім при розгляді питання про арешт майна.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим було доведено слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя, на підставі вимог ст.ст.131,132, 98,170-173 КПК України, ст.ст.96-1,96-2 КК України, також врахував, що вказане кримінальне провадження відкрито за ст.364-1 ч.2 КК України, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, а також за ч.1 ст.14, ст.113 КК України, тобто готування до диверсії.
Як вказано вище, за змістом ст. 174 КПК України, особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин даного кримінального провадження та наданих учасниками доказів, керуючись законом, слідчий суддя, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, як того вимагає ч.1 ст.94 КПК України, прийшов до висновку про законність та обгрунтованість заходу забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна, застосованого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2016.
Більш того, на теперішній час стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є необхідність та потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт грошових коштів. Незастосування арешту, а так само його скасування, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, через наступні підстави.
Потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують ступінь втручання у права і свободи юридичної особи у вигляді арешту майна, оскільки їх невжиття призведе до невідворотних наслідків втрати унікального виробництва з території України; шляхом арешту майна виконується завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а саме: запобігання вчиненню диверсії та несплаті державі сум заборгованості, яка утворилась в результаті взятих інвестиційних зобов`язань під гарантії Уряду України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на теперішній час правові підстави для скасування арешту відсутні.
Оскільки, заявник скористався правом, наданим ст.174 КПК України, звернення до слідчого судді із заявою про перегляд судового рішення при прийнятті якого він не був присутній, за змістом ч.7 ст.173, ст.ст. 174,309 КПК України, перегляд судового рішення щодо арешту майна може відбуватися в апеляційному порядку, шляхом оскарження ухвали про арешт майна в 5-денний строк, який обчислюється з моменту проголошення даної ухвали.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 94, 131,132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні іншої частини клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала про накладення арешту майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом п"яти днів з моменту проголошення даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1