Справа № 163/1684/16-к
Провадження № 1-кп/163/77/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000261 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старий Загорів Локачинського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 31.05.2016 року о 13 годині, слідуючи на в`їзд в Україну з Республіки Польща через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, водієм автомобіля «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , під час паспортного контролю пред`явив працівникам прикордонного наряду відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблене доручення на право керування даним транспортним засобом, видане на його ім`я.
Він же 01.06.2016 року біля 08 години 30 хвилин, слідуючи водієм автомобіля «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , на в`їзд в Україну з Республіки Польща через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, під час прикордонного контролю повторно пред`явив працівникам прикордонного наряду відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблене доручення на право керування даним транспортним засобом, видане на його ім`я.
Крім цього, 01.06.2016 року біля 08 години 30 хвилин при тих же обставинах ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення паспортного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проходження прикордонного контролю надав заступнику начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанту ОСОБА_6 , який знаходився при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду в розмірі 700 гривень за сприяння у проходженні прикордонного контролю та наданні ним дозволу на безперешкодний перетин державного кордону автомобілем «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , із завідомо підробленим дорученням.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та начальником Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому злочинів за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.
Сторони уклали угоду на умовах врахування сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), характеру і тяжкості підозри, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, за ч.1 ст.369 в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, а на підставі ч.1 ст.70 КК України застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначенням остаточного покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень,

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 70 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Підроблені доручення як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід залишити в матеріалах провадження; до предмета неправомірної вигоди відповідно до положень ст.ст.961, 962 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію, однак після проголошення вироку грошові купюри повернути прокурору для їх зберігання в порядку п.30 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду; закордонний паспорт обвинуваченого повернути останньому.

Долю вилученого органом досудового розслідування автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію слід віднести до компетенції цього органу, оскільки вони не є засобом, знаряддям чи предметом передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України злочинів та з огляду на можливе вчинення щодо них порушення митних правил.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 30.06.2016 року у кримінальному провадженні №0000261, укладену начальником Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:
-за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680(шістсот вісімдесят) гривень;
-за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500(вісім тисяч п`ятсот) гривень.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500(вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 703(сімсот три) гривні 68 копійок судових витрат на проведення судових технічних експертиз документів.

Речові докази: підроблені доручення на право керування автомобілем «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , зберігати в матеріалах провадження;
700(сімсот) гривень неправомірної вимоги у вигляді 7(семи) купюр номіналом по 100 гривень (ЕЩ5143701, МБ7448958, КР3088465, ЕЗ0386585, ЗХ8988094, СЕ6829909, ЕД5855719), що знаходяться в матеріалах провадження, після проголошення вироку повернути прокурору Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури для зберігання у встановленому порядку, а після набрання вироком законної сили на підставі ст.ст.961, 962 КК України конфіскувати в доході держави;
паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_4
вирішення долі автомобіля «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля, страхового полісу НОМЕР_3 , віднести до компетенції Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, якому направити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і страховий поліс, та Волинської митниці ДФС.

Накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 04.06.2016 року арешт на майно зняти в порядку виконання вироку суду щодо долі речових доказів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1