Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/848/16-к
УХВАЛА
18.05.2016 рокусмт. Ярмолинці

Слідчий суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці матеріали скарги
ОСОБА_3 про зобов`язання керівника Городоцької місцевої прокуратури внести відомості про скоєний злочин за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України до ЄРДР; розпочати досудове розслідування та провести певні слідчі дії, -
встановив:
Скаржник просить зобов`язати керівника Городоцької місцевої прокуратури внести відомості про скоєний злочин за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та провести певні слідчі дії.
Скарга мотивована тим, що 12.04.2016 р. у порядку ст. 214 КПК України поштою він скерував керівнику Городоцької місцевої прокуратури заяву про злочин за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України, однак, відомості за цією заявою до ЄРДР внесені не були.
В судовому засіданні скаржник та представник скаржника вимоги скарги підтримали з аналогічних мотивів. Додатково повідомили, що в ході розгляду цивільних справ щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2000 р. експертними установами надавались різні висновки щодо психічного стану ОСОБА_5 станом на цю дату. Не зважаючи на ці обставини, відомості до ЄРДР прокурором внесені не були, натомість звернення скаржника про скоєний злочин було розглянуто прокурором та листом від 06.05.2016 р. відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР з надуманих мотивів.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, покликаючись на завчасність звернення скаржника, тривання перевірки за його скаргою. В судове засідання 18.05.2016 р. прокурор не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.
13.04.2016 р. адвокат ОСОБА_4 подав в інтересах ОСОБА_3 заяву керівнику Гродоцької місцевої прокуратури в порядку ст. 214 КПК України, у якій повідомляв про вчинення певними особами злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, про що просив внеси відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
Така заява надійшла адресатові 14.04.2016 р., що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення. Прокурором стверджено у судовому засіданні, що рішення за результатами розгляду цієї заяви прийняте після перевірки, яка проводиться у порядку Закону України «Про звернення громадян». Станом на дату звернення скаржника зі скаргою, рішення по його заяві ще прийняте не було. Під час розгляду слідчим суддею справи скаржник отримав відповідь листом від 06.05.2016 р. №115-65-13 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Відповідь мотивована недопустимістю внесення до ЄРДР відомостей по заяві, яка не містить відомостей про наявність ознак складу злочину; можливістю розходження думок між експертами під час підготовки різних висновків.
З матеріалів справи і пояснень сторін вбачається, що на розгляді в судах перебуває цивільно-правовий спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2000 р. з тих мотивів, що станом на дату укладення цього договору ОСОБА_5 внаслідок психічного захворювання не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Представником стверджено, що судове рішення по суті цього спору не набрало законної сили.
При цьому, актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.06.2011 р. (ХОПЛ №1) визначено, що ОСОБА_5 страждає параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом, але на теперішній час не представляється можливим встановити, чи розумів він значення своїх дій та чи міг керувати ними станом на 15.06.2000 р.. Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12.03.2012 р. (ХОПЛ №1) у тому ж складі визначено, що ОСОБА_5 станом на 06.06.2000 р. страждав параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу, внаслідок чого не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Актом повторної амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 14.03.2016 р. (Київський МЦ СПЕ), встановлено, що станом на 15.06.2000 р. ОСОБА_5 страждав стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу, неповна ремісія з початковими проявами наростаючого дисоціативного дефекту і у своєму психічному стані тоді виявляв такі психічні порушення, які за ступенем своєї вираженості істотно впливали на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, обмежуючи його в цій здатності. Висновком судово-психіатричного експерта від 25.02.2015 р. (КЗ Львівська ОКПЛ) встановлено, що ОСОБА_5 станом на 15.06.2000 р. страждав стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Щодо правильності складання вказаного висновку були надані критичні зауваження висновком фахівця № 4 від 04.03.2016 р.
У таких розбіжностях скаржник вбачає ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Однак, вказана норма передбачає відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, поєднаний з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів. Проте, матеріали справи свідчать, що вказані висновки робились в ході розгляду цивільних справ, а ні зі змісту заяви скаржника, ні з матеріалів справи не вбачається обґрунтованих підозр щодо корисливих мотивів певних осіб. З урахуванням наведеного, посилання скаржника на дану кваліфікацію, навіть як попередню, не ґрунтується на матеріалах звернення.
Окрім того, відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», ст. ст. 66, 147 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. Завідома неправдивість певних висновків експертів зі змісту заяви обґрунтовується лише відмінністю висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Закон не ставить такий обов`язок у залежність від доведеності факту вчинення злочину чи завершення попередньої перевірки. При цьому, ч. 5 цієї статті вказує відомості, що підлягають внесенню до ЄРДР. Згідно із п. 1.2. розд. 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Висновком Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження від 01.07.2013 р. висловлено правову позицію, що положення ч. 1 ст. 214 КПК зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК 1960 р. Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, коли необхідно було перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснювалася в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів. Таким чином, на думку суддів Верховного Суду України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування. З матеріалів справи вбачається, що заява не містить таких достатніх даних і вони не були виявлені в ході проведеної прокурором перевірки. По-суті, у такий спосіб за допомогою органів досудового слідства скаржник намагається здобути нові докази для використання у цивільній справі, що йде у розріз із завданнями кримінального провадження (ст. 2 КПК України).
Суд виходить з того, що вимоги про зобов`язання прокурора внести відомості до ЄРДР нерозривно пов`язані із питанням щодо наявності у діях прокурора відповідної бездіяльності. З матеріалів справи бездіяльності прокурора не вбачається, оскільки заява скаржника була розглянута, по заявленим фактам була проведена перевірка, про наслідки якої повідомлено скаржника. Скаржник не позбавлений можливості оскаржити таке рішення по суті його звернення, зокрема, зі стверджуваних ним мотивів неповноти проведеної перевірки.
Скаржник також просить зобов`язати прокурора провести ряд слідчих дій. Однак, згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Враховуючи наведене, скаржник завчасно просить зобов`язати прокурора провести певні слідчі дії.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги. За вказаних обставин, скарга не підлягає задоволенню, що, однак, не перешкоджає скаржникові оскаржити у встановленому порядку відповідь прокурора по суті його звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 92, 284, 303-307 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис
Копія вірна:
Слідчий суддяОСОБА_1