Справа № 741/1337/16
1-кп/729/65/16 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Підготовче судове засідання призначене на 04 листопада 2016 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, судове провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, одноособово суддею.
Обвинуваченний ОСОБА_3 не заперечуває проти призначення судового розгляду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та документи додані до нього, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу і в ньому не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені між собою.
Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , не містить формулювання обвинувачення, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_3 , обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені органами досудового розслідування.
Однак і самі фактичні обставини, які зазначені в акті, зокрема, щодо незаконно вирощування 15 рослин дикоростучої коноплі суперечать відомостям вказаним в реєстрі матеріалів досудового розслідування, де вказано, що при обшуку господарства ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 вилучено рослини схожі на рослини коноплі в кількості 17, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Носівського відділення поліції. Окрім цього в обвинувальному акті не міститься конкретизації щодо кількісті незаконно вирощених рослин коноплі, оскільки в ньому відображена тільки диспозиція ч.1 ст. 310 КК України, а саме незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин. Отже, незрозуміло яку саме кількість незаконно вирощених рослин конопель інкримінують ОСОБА_3 .
Європейськоий Суд з прав людини в своєму рішенні в справі «Маттоціа проти Італії», зазначає: обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Отже, неухильне дотримання вимог закону при складанні обвинувального акта, дає можливість обвинуваченому розуміти в чому саме він обвинувачується, та ефективно захищатись від висунутого обвинувачення, а суду за результатами розгляду провадження прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Вищезазначене свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд вважає, що за таких обставин обвинувальний акт з додатками, на підставі п.3.ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 291,314, 315 КПК України,
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи діб з дня її проголошення. Якщо ухвалу судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Суддя