УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання Слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0011622, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, майор поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0011622, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що гр. ОСОБА_5 використав завідомо підробний документ, а саме лист від імені директора фірми «Т.М.М.»-ТОВ. ОСОБА_6 про відсутність до нього майнових претензій з боку компанії, який директор не підписував, печатку не ставив і який виготовлений на бланку компанії, який не використовувався в 2010 році пред`явивши його на судовому засіданні.

Допитаний під час досудового розслідування як свідок директор фірми «Т.М.М.»-ТОВ. ОСОБА_6 повідомив наступне, що він з 1992 року працює у вказаній фірмі, яка займається будівництвом житлових і промислових об`єктів. Фірма «Т.М.М.» є концерном і який входять ряд будівельних структурних підрозділів. Одним із таких структурних підрозділів було ТОВ «Виробничо-складська база Т.М.М». В 2009 році вказаний структурний підрозділ отримав нову назву ТОВ «Т.М.М.-вікна». Начальником вказаного підрозділу був ОСОБА_5 . 01.03.2011 року він звільнився з вказаної фірми. Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ. 12.05.2005 року вказаному громадянину було надано позику в розмірі 1 698 900 гривень. Вказана сума була видана йому згідно видаткового касового ордеру № 001670 від 06.10.2006 року, яка була використана позичальником на придбання квартири. В подальшому отримана позика позичальником не поверталась і компанія «Т.М.М.» почала претензійно-позовну роботу по стягненню боргу з гр. ОСОБА_7

Святошинським районним судом м. Києва було відкрито провадження по справі № 2-2666/11 від 27 липня 2011року за позовом Фірми «Т.М.М.» - ТОВ до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики від 12.05.2005р. Розгляд вказаної справи триває до теперішнього часу в різних інстанціях. 05.08.2013 року судом першої інстанції було прийнято рішення, яким у задоволені позовних вимог Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ було відмовлено повністю.

Апеляційним судом м. Києва було 15.10.2013 прийнято рішення, яким рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2013 скасовано та ухвалено нове рішення яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Фірми «Т.М.М.» - ТОВ 2 146 218,81 грн.

Ухвалою ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2014 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано та справу скеровано на повторний розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційним судом м. Києва 09 липня 2014 року було винесено рішення відповідно до якого, рішення Святошинського скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову і стягнуто з ОСОБА_5 на користь Фірми «Т.М.М» - ТОВ 1 896 102,40 гривень.

Ухвалою ВССУ від 29.04.15 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року №22-ц/796/8360/2014 скасовано в частині стягнення інфляційних витрат і 3 процентів річних від простроченої суми та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому на черговому судовому засіданні ОСОБА_5 було подано до Апеляційного суду м. Києва по даній справі лист від 27.10.10.р. про ніби то «відсутність фінансових претензій та прощення боргу», який було підписано Генеральним директором Фірми «Т.М.М.» - ТОВ ОСОБА_6 . Спочатку ним була подана копія вказаного листа, яка була скріплена його підписом. На наступне засідання 06.09.2016 року вказаний громадянин пред`явив оригінал вказаного листа. Суддя оглянув вказаний документ і повернув вказаний лист гр. ОСОБА_5 .

З показів свідка встановлено, що лист поданий гр. ОСОБА_5 є підробним виходячи із наступного:

Зазначений вище лист було роздруковано на бланку фірми «Т.М.М.» -ТОВ із зазначенням юридичної адреси товариства та було скріплено печаткою товариства, та поставлено підробний підпис генерального директора товариства.

Відповідно до Протоколу фірми № 19 від 28.08.02р. було прийнято рішення щодо зміни юридичної адреси товариства, та відповідно були здійснені всі реєстраційні дії щодо реєстрації відповідних змін юридичної адреси товариства на адресу - м. Київ, вул. Чаадаєва, 2 б.

Протоколом № 132 від 08.10.14 року було прийнято рішення щодо зміни юридичної адреси товариства на адресу: м. Київ, вул. Г. Тимофєєвої, 3. Відповідно товариством були зареєстровані всі відповідно зміни. Тобто юридичну адресу товариства будо змінено на адресу м. Київ вул. Г. Тимофєєвої, 3 лише у 2014 році. Все листування що здійснювалось до 2014 року здійснювалось за юридичної адресою товариства: м. Київ вул.. Чаадаєва, 2 б.

Всі листи, які відправляються фірмою мають відповідну реєстрацію і нумерацію і на фірмі відсутня нумерація «б/н».

Свідок як генеральний директор товариства у період з 17.10.10р. по 08.11.10р. був у відрядженні в м. Харків. Таким чином, підписати зазначений лист взагалі не міг.

Він не підписував вказаний лист і не міг його підписати, оскільки заборгованість позичальником не була погашена.

Підпис свідка на вказаному листі належить не йому оскільки спрощений і в ньому відсутній ряд характерних ознак справжнього підпису.

Таким чином ОСОБА_8 використав завідомо підроблений документ для того щоб ввести в оману суд та затягнути судовий процес для того, щоб не виплачувати кошти отримані за позикою.

Згідно допиту свідка - юриста фірми «Т.М.М.» - ТОВ ОСОБА_9 було встановлено, що оригінал вказаного листа дійсно був пред`явлений гр. ОСОБА_5 під час судового засідання. Вказаний документ є підробним. ОСОБА_5 неодноразово при розгляді даної справи вводив в суд в оману щодо інформації яка жоден раз не збігалась із дійсними обставинами. Під час судового засідання він повідомив, що оригінал вказаного листа у нього є у нього з`явився ніби то з поштової скриньки. При цьому на конверті не було зворотної адреси.

Також вона повідомила, що судові процеси з вказаним боржником тривають вже 5 років і він свідомо затягує процес для того, щоб не виконувати судові рішення. Вказаний громадянин спочатку повідомляв суду, що не брав кошти згідно договору позики. Потім повідомляв, що не підписував договір позики. Потім він стверджував, що на касовому ордері підпис від імені директора виконаний не ОСОБА_6 . Після проведення експертних досліджень, які спростували його версію він почав говорити, що невірно нараховано пеню та штрафні санкції.

В ході подальшого розслідування кримінального провадження було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_5 . Вказаний громадянин повідомив, що він дійсно в2004 році влаштувався на роботу на посаду начальника виробничо-складської бази ОСОБА_10 - структурного підрозділ фірми «Т.М.М.» -ТОВ. де він пропрацював до 01.02.2011 році. Після цього звільнився за власним бажанням у зв`язку з переходом на іншу роботу.

В березні чи квітні 2011 року фірма «Т.М.М.» - ТОВ подало позов на нього до суду про стягнення з нього суми заборгованості за договором займу який він ніби то уклав з вказаною компанією в 2005 році на суму приблизно 1 600 000 гривень. При цьому гр.. ОСОБА_5 повідомив, що жодних договорів позики та видатково-касових ордерів він не укладав і не підписував.

Суди з приводу стягнення заборгованості продовжуються вже 5 років. Він виграв суд першої інстанції, а решту судів програв.

В березні 2016 року приблизно 26 числа в поштовому ящику в своєму будинку гр. ОСОБА_5 знайшов конверт адресований йому на якому була помітка «До запитання» Головпоштамп Хрещатик 1. Конверт у нього зберігся. Адреса була написана ручкою і зворотня адреса також була написана ручкою. Відкрив конверт він знайшов там на бланку компанії за підписом Генерального директора фірми Т.М.М.» - ТОВ ОСОБА_6 лист датований 2010 роком на його ім`я. На листі була проставлена дата 27.10.2010 року і печатка вказаного ТОВ. Також там був проставлений підпис директора вказаного ТОВ ОСОБА_6 . Вказаний лист був виготовлений на бланку фірми «Т.М.М.» ТОВ. В листі було зазначено про прощення боргу і відсутність майнових претензій до гр. ОСОБА_5 . 28.03.2016 року гр. ОСОБА_5 завірив копію вказаного листа своїм підписом і написав на ньому «Додаток до заяви від 28.03.2016 року Відповідно до оригіналу» і подав його до Апеляційного суду інстанцію. При цьому під час судового засідання він показував один раз оригінал вказаного документа судді та представникам фірми «Т.М.М.» - ТОВ. Вказаний громадянин заперечив факт підробки підпису гр. ОСОБА_6 і використання для його виготовлення бланку фірми який почав використовуватися лише в 2014 році. Також він повідомив, що оригінал зазначеного листа знаходиться у нього, але він в категоричній формі відмовився надати оригінал вказаного листа слідчому для проведення почеркознавчої експертизи

Такими чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що гр. ОСОБА_5 використав завідомо підробний документ, а саме лист від імені директора фірми «Т.М.М.»-ТОВ. ОСОБА_6 про відсутність до нього майнових претензій з боку компанії, який директор не підписував, печатку не ставив і який виготовлений на бланку компанії, який не використовувався в 2010 році пред`явивши його на судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про стягнення з нього суми боргу за договором позики.

На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність проведення почеркознавчої експертизи, об`єктом дослідження якої є оригінал листа б/н від 27.10.2010 року, від імені директора фірми «Т.М.М.»-ТОВ. ОСОБА_6 про відсутність майнових претензій з боку компанії до гр.. ОСОБА_5 , який був поданий останнім до суду під час Апеляційного розгляду цивільної справи про стягнення з нього суму боргу за договором позики.

У кримінальному провадженні 22.09.2016 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Наявність вказаного документу є обов`язковим при досліджені та передбачено «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, документування злочинних дій та здобуття доказів, проведення необхідних експертиз виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей і документів з метою вилучення їх оригіналів, що містяться у гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 .

В судове засідання з`явився Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, майор поліції ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться такі документи, в судове засідання не з`явилась, свого представника не направила. Про час, дату та місце розгляду даного клопотання повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання слідчого, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом п.2) ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За таких обставин вважаю, що клопотання Прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 юрист 3 класу ОСОБА_11 , внесене по кримінальному провадженню за № 0000073 від 12.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190 КК України підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 159 164 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання Слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню за № 0011622, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 , надати слідчому Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві майору поліції ОСОБА_3 або іншим працівникам Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві за його дорученням дозвіл на тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення оригіналів документів, а саме:

- оригінал листа б/н від 27.10.2010 року, від імені директора фірми «Т.М.М.»-ТОВ. ОСОБА_6 про відсутність майнових претензій з боку компанії до гр. ОСОБА_5 та конверт в якому він був надісланий останньому.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, між тим відповідно до ст. 309 КПК України може бути оскаржена в разі надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутністю яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя: ОСОБА_1