Дата документу Справа № 321/1278/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/1278/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/367/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
адвоката ОСОБА_8
розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Теміртау Карагандинської області, Казахстан, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років шість місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до набрання законної сили вироку суду.

Строк відбування покарання обчислено з 10 липня 2015 року.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 05 липня 2015 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, в нього, після вживання спиртних напоїв, в приміщенні вітальні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи і статевої недоторканості неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - її зґвалтуванні із застосуванням фізичного насильства до потерпілої. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вона є неповнолітньою та є інвалідом з дитинства за захворюванням на дитячий церебральний параліч і фактично перебуває в безпорадному стані, ОСОБА_7 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, знаходячись у вітальні будинку за вказаною вище адресою, застосував до останньої фізичне насильство - почав обома руками стискати її шию, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді саден на бокових поверхнях шиї, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, чим пригнітив її волю та подолав її опір. Після цього, без розриву у часі, ОСОБА_7 силоміць витягнув неповнолітню ОСОБА_9 з приміщення будинку до приміщення літньої кухні, при цьому при переміщенні заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на голові, саден у місці проекції лівого надколінника, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В приміщенні літньої кухні ОСОБА_7 поклав потерпілу ОСОБА_9 на поверхню підлоги на спину, силоміць стягнув з потерпілої штани, тим самим оголив її статеві органи. Після цього ОСОБА_7 утримуючи ліву верхню кінцівку потерпілої власною правою рукою, лівою рукою утримуючи праве стегно потерпілої, відвів вбік її праву нижню кінцівку, при цьому заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні правого стегна та садна у ділянці проекції лівого ліктьового суглобу, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, проти волі потерпілої ОСОБА_10 , яка в той момент за своїм фізичним та психологічним станом не могла чинити опір, намагався вступити з нею в статеві зносини природнім способом, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі так, як був помічений на місці скоєння злочину сторонньою особою, внаслідок чого, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та втік з місця вчинення злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що доказів в його винуватості у вчинені згвалтування не надано суду, експертиза підтверджує вчинення ним легких тілесних ушкоджень. Просить взяти до уваги, що він сам добровільно з?явився до правоохоронних органів, вину свою визнає, розкаюється, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання не повязані з позбавленням волі.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вказує, що під час судового розгляду не було доведено пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення. Просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з не визнанням ним вини та недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляції, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляціях, колегія суддів підстав для задоволення останніх не вбачає.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції по даній справі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 відмовився давати показання.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у вироку.

Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердила, що ОСОБА_7 її співмешканець, увечорі вживав самогон, вночі, коли вона увійшла до літньої кухні то побачила, що оголений ОСОБА_7 намагався згвалтувати ОСОБА_9 , яка намагалась вирватись. Вона почала кричати, звати на допомогу та відтягувати його від потерпілої.

Ці обставини в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 показав, що вночі на 5 липня 2015 року до нього додому прийшла ОСОБА_11 та розповіла про згвалтування ОСОБА_7 неповнолітньої ОСОБА_9 та попросила захистити їх від ОСОБА_7 , якщо останній вернеться додому.

Такі ж показання дала свідок ОСОБА_14 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження, які заподіяв їй ОСОБА_7 вніч на 5 липня 2015 року (а.с. 100 101).

ОСОБА_7 в своїй апеляції підтверджує, що от його дій були завдані ушкодження потерпілій.

Згідно з протоколом проведення слідчого експеременту підозрюваний ОСОБА_7 детально розповів та показав при яких обставинах він скоїв злочин. Ці обставини повністю співпадають з показами потерпілої та свідків очевидців (а.с. 106 -111).

До посилань адвоката ОСОБА_8 щодо недоведеності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, судова колегія відноситься критично, оскільки в апеляційній скарзі в обґрунтування цього не наведено жодних підстав.

Крім того, посилання в апеляційній інстанції на те, що потерпіла була допитана в судовому засіданні без педагога чи психолога, суд не бере до уваги т.я. відповідно до ч. 1 ст. 354 КПК України в присутності цих осіб допит неповнолітнього потерпілого проводиться за розсудом суду.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи потерпіла ОСОБА_9 не виявляє здатності до фантазуванню (а.с. 91-98).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що будь-яких юридично-правових, вагомих доводів чи підстав для зміни чи скасування вироку суду, адвокат та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах не зазначили.

А отже, доводи апеляцій засудженого та його адвоката про те, що даний злочин він не скоював, є безпідставними, повністю спростовуються зібраними по справі доказами та не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що оцінивши докази по справі в своїй сукупності, суд дав вірну правову оцінку діям ОСОБА_7 і повністю мотивував своє рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про особу обвинуваченого, який вчинив замах на умисний, особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та недоторканості неповнолітньої, яка є інвалідом з дитинства та фактично перебувала в безпорадному стані, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. До обтяжуючих покарання обставин суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, наявності обтяжуючої покарання обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання близьке до мінімального, встановленого санкцією ч. 3 ст. 152 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Василівського районного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляцію та апеляцію адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3