Дата документу 22.04.2016

Справа № 334/2398/16-к
Провадження № 1-кс/334/482/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши скаргу директора обласного благодійного фонду «Фонд сприяння обороні Запорізької області» ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Днпровського (Ленінського) відділу НП ГУНП в Запорізькій області,

встановив:

ОСОБА_7 звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого, зазначив, що 13 квітня 2016 року слідчим СВ Ленінського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області було проведено обшук за місцем її проживання АДРЕСА_1 . В ході обшуку були вилучені її особисті блокноти, системний блок комп`ютера, планшет Леново. Слідчий , в порушення вимог КПК України, не зазначив у протоколі, які саме речі їм вилучаються, обмежившись загальними фразами без конкретного опису, без зазначення виду та марки виробника, інвентарного номеру.

В порушення вимог законодавства слідчий ОСОБА_5 не склав опис вилучених документів та техніки, не надав для ознайомлення протокол обшуку.

Вважає, що у органу досудового слідства відсутні законні підстави для вилучення та утримання документів та системних блоків, оскільки це майно є тимчасово вилученим.

Крім того, в порушення ст. 171 ч.5 КПК України слідчий не звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, тому на час розгляду скарги це майно безпідставно утримується слідчим.

Просить зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути їй особисто майно, яке було вилучено під час обшуку від 13.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 проти задоволення скарги заперечує, вказавши, що порушення законодавства при проведенні обшуку не було. Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в ході проведення обшуку були вилучені комп`ютер, флеш накопичувачі, блокноти, довіреності, чисті бланки з печаткою «Міська варта», платіжні доручення необхідні для розслідування кримінального провадження, вся комп"ютерна техніка яка вилучалася за місцем проживання ОСОБА_7 , і в приміщенні благодійного фонду направлена на судово-технічну експертизу до Запорізького НДІЕКЦ, документи долучені в якості речових доказів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані матеріали кримінального провадження №0006271, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

На підставі ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи п

рокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 223 КПК України слідчий повинен вжити необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Із матеріалів справи встановлено, що у провадженні слідчого відділення Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0006271 від 28.12. 2015 року. В заяві про порушення кримінальної справи зазначено, що 30.11.2014 року створений обласний благодійний фонд «Фонд сприяння обороні Запорізької області» (), зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 158-Б, метою якого є координація роботи по забезпеченню українських військових в зоні АТО.

На банківські рахунки фонду поступала допомога від АТ «Мотор Січ», ВАТ «Запоріжсталь» та інших підприємств на загальну суму більш ніж 1,6 млн. гривень, більша частина із яких була використана не за призначенням. Для перевірки заяви та інших даний, які містяться в матеріалах провадження, 24 березня 2016 року слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 - голови правління фонду та розпорядника коштів за місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_2 та за місцем знаходження Фонду за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою суду від 24.03.2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку за вказаними адресами.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Виходячи зі змісту скарги та доводів представника у судовому засіданні, всі вилучені в ході обшуків речі і документи повинні бути повернуті як тимчасово вилучене майно, щодо якого не вирішено питання про накладення на нього арешту.
Прокурором та слідчим не заперечується, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не зверталися, оскільки вилучене в ході обшуків майно не являється тимчасово вилученим.
У частині 7 ст. 236 КПК України вказано, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на введення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Аналіз правового змісту ч. 7 ст.236,ч. 1 ст.98 і ч. 2 ст.168 КПК України дає підстави для висновку про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку або огляду, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку чи огляду 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення. Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 24.03.2016р. про надання дозволу на обшук, суд визнав обґрунтованим клопотання про проведення обшуку з метою виявлення документації, що має значення для повного та об`єктивного прийняття рішення по справі, а саме: документів, які підтверджують правомірне та ефективне цільове використання благодійних грошових коштів, які надійшли від підприємств Запорізької області, носіїв інформації,
комп`ютерної техніки на якій виготовлялися такі документи, які можуть бути використані у якості доказової бази при встановленні істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, не зважаючи на зміст резолютивної частини, в ухвалі суду визначено речі та документи, щодо яких надано дозвіл на їх відшукання. Таким чином, доводи скарги, що всі вилучені речі і документи в ході вказаних у скарзі обшуків є тимчасово вилученим майном, є необґрунтованими.
В судовому засіданні ОСОБА_7 посилалася на те, що їй не була вручена копія протоколу обшуку, але в протоколі обшуку є її підпис про те, що зауважень та клопотань не надійшло, крім того вона не заперечує, що нею було знята фотокопія вищезазначеного протоколу.
Крім того, постановою слідчого від 13.04.2016р. вилучені 13.04.2016 р. в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 речі згідно опису протоколу обшуку визнані речовими доказами. Постановою слідчого від 13.04.2016р. призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу вилучених під час обшуків системних блоків і планшета.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.223, 303-307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню № 0006271, - відмовити.

Повний текст ухвали буде проголошений 27.04.2016 року о 9 годині.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1