Номер провадження: 11-сс/785/1220/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 ,
розглянувши апеляційну скаргу гр. ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016р., якою частково задоволено клопотання ОСОБА_8 , та накласти арешт на автомобіль HUMMER модель НЗ УНІВЕРСАЛ, чорного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши проводити відносно нього будь-які дії до прийняття рішення по кримінальній справі та помістити його на спеціальний автомайданчик тимчасового затримання транспортних засобів № 1 Одеської філії ДП МВС України «Інформресурс».
ВСТАНОВИЛА:
Заявник ОСОБА_8 звернувся до Приморського райсуду м. Одеси із заявою про накладення арешту на автомобіль HUMMER модель НЗ УНІВЕРСАЛ, чорного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав заявнику ОСОБА_8 , формально зареєстрованого на ОСОБА_10 , яким протиправними та злочинними діями заволодів колишній працівник прокуратури Одеської області ОСОБА_7 при розслідувані кримінальної справи щодо викрадення сина заявника ОСОБА_8 в 2013 році.
Вказаний автомобіль ОСОБА_8 в березні 2013 року власноручно передав ОСОБА_7 разом з технічним паспортом на ім`я ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_7 , який зловживаючи його довірою та на підставі вказаного факту викрадення його сина і обіцянок скорішого повернення сина і розгляду справи. В послідуючому ОСОБА_11 надав до МРЕВ-1 м.Одеси підробну заяву від імені ОСОБА_10 про бажання зняти вказаний автомобіль з обліку та передачі його ОСОБА_7 , що було встановлено висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2098/01 від 31.05.2016 року. На підставі вказаних злочинних дії ОСОБА_7 став власником зазначеного автомобілю, що є незаконним. Тому для унеможливлення відчудженя автомобіля, який формально є власністю ОСОБА_7 , заявник ОСОБА_8 подав клопотання та просив суд накласти арешт на даний автомобіль, а також передати йому, як фактичному власнику на відповідальне зберігання до вирішення питання судом щодо позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи № 00092 від 17.02.2016 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3, 358 ч.4, 364 ч.2 КК України.
Суд, приймаючи вказане рішення мотивував його тим, що під час розгляду клопотання заявника ОСОБА_8 слідчим суддею встановлено та ним доведено необхідність накладення арешту на майно, відповідно до КПК України воно може бути речовим доказом, яке може бути використаним як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою недопущення його зникнення, втрати, пошкодження, слідчий суддя прийшов до висновку за необхідне прийняти вказане рішення.

В апеляційній скарзі гр. ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою в задоволені клопотання відмовити, в зв`язку з порушенням чинного законодавства та не відповідністю висновків суду з обставинами кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, виступ апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу, виступ заявника ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіривши матеріали кримінального провадження та їх проаналізувавши, колегія суддів, приходить до висновку, що доводи апелянта не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Приймаючи до уваги викладене, та те, що вказане майно має значення речових доказів та носить у собі інформацію яка є важливою для судового розслідування, колегія суддів вважає, що останнє має бути арештованим.
З наведених підстав, колегія судів, у відповідності до вимог ч.5 ст.163 КПК України, приходить до висновку, що заявником в судовому засіданні апеляційної інстанції доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Значимість для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні підтверджується: матеріалами, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також відомостями про те, що майно, у зв`язку з якими подається клопотання, містить інформацію, яка має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженій.

З огляду на викладене, колегія судів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції була винесена у чіткій відповідності до вимог Закону, оскільки судом дана мотивована оцінка матеріалам провадження та обставинам справи, а тому вона не підлягає скасуванню.

Керуючись: ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу гр. ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016р., якою частково задоволено клопотання ОСОБА_8 , та накладено арешт на автомобіль HUMMER модель НЗ УНІВЕРСАЛ, чорного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши проводити відносно нього будь-які дії до прийняття рішення по кримінальній справі та помістити його на спеціальний автомайданчик тимчасового затримання транспортних засобів № 1 Одеської філії ДП МВС України «Інформресурс» без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2