УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Антопіль Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , курсанта з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 4-го навчального батальйону військової частити польова пошта НОМЕР_1 , солдата, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначається, що в провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000187 від 09 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

В клопотанні вказано, що відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України Законом України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 29 липня 2015 року громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30 липня 2015 року № 177, солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період 4 навчального батальйону.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація.

Про те, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.

Так, 31 липня 2015 року на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокована у АДРЕСА_2 ) солдату ОСОБА_4 безпосередній командир (досудовим розслідуванням особу не встановлено) надав короткострокову відпустку з розташування даної військової частини, у період із 31 липня 2015 року по 24 год. 00 хв. 03 серпня 2015 року, без оформлення відпускного квитка.

З метою надати візуальної законності перебування солдата ОСОБА_4 поза межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , останньому було безпідставно видано 3 (три) записки про звільнення із розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по даному факту скеровано інформування у військову частину польова пошта НОМЕР_1 для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності).

У подальшому, 31 липня 2015 року солдат ОСОБА_4 залишивши розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вибув до свого місця постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вище згаданому місці у солдата ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, а саме не повернутись у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з метою ухилитись від військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний намір солдат ОСОБА_4 , 03 серпня 2015 року у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не повернувся, а 04 серпня 2015 року близько 07 год. 30 хв. на ранковому шикуванні у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) був виявлений факт відсутності солдата ОСОБА_4 , здійсненими заходами щодо пошуку останнього на території даної частини було встановлено, що солдат ОСОБА_4 відсутній у розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 та місце перебування останнього не відоме.

У подальшому, у період із 04 серпня 2015 року по 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час не пов`язаний з військовою службою на власний розсуд, а 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_4 був виявлений у вище згаданому населеному пункті військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений у військову прокуратуру ІНФОРМАЦІЯ_4 09 грудня 2015 року.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі відпустки, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Вина солдата ОСОБА_4 доводиться показами свідка ОСОБА_6 , показами підозрюваного ОСОБА_4 , які пояснили, що 04 серпня 2015 року останній не з`явився у військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , рівненської області) з метою ухилитись від військової служби, та не вчинив будь яких дій для припинення правопорушення.

09 грудня 2015 року солдату ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Тоді ж, затримано підозрюваного солдата ОСОБА_4 у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Прокурор зазначає, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 у період із 03 серпня 2015 року по даний час переховувався від органів досудового розслідування, після отримання відповідних повісток не з`являвся до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Беручи до уваги викладене, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний просять в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до останнього більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому вказують, що підозрюваний ніде не переховувався, має хвору матір, не було грошей приїхати в Рівне.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000187 від 09 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4

09 грудня 2015 року солдату ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Тоді ж, затримано підозрюваного солдата ОСОБА_4 у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при розгляді довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі останній може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином, затягуючи хід досудового розслідування. Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти злочин, оскільки він на даний час вчиняє дезертирство та продовжує ухилятися від військової служби.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.

З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення злочину, санкція за ступенем тяжкості класифікована як тяжкий злочин, суд вважає доцільним визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Антопіль Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , курсанта з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 4-го навчального батальйону військової частити польова пошта НОМЕР_1 , солдата, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 ( двадцять) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 10 годин 00 хвилин 03 листопада 2016 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 10 годин 00 хвилин 23 листопада 2016 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат в сумі 116 000 (сто шістнадцять тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області ГУ ДКУ у Рівненській області 0559, банк отримувача ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М. КИЇВ, МФО 820172, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в разі внесення застави виконання наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 годин 00 хвилин 23 листопада 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1