Ухвала
іменем україни
16 серпня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
засудженогоОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000242 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 185 КК, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджено:

за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 13 травня 2014 року, близько 03.00 год. з напіврозібраного приміщення телятника недіючої тваринницької ферми у с. Сьомаки Луцького району Волинської області таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 4000 грн.

Діючи повторно, ОСОБА_6 29 травня 2014 року, близько 04.00 год. з напіврозібраного приміщення ангару недіючої тракторної бригади ПП «Сьомаки» у с. Сьомаки Луцького району Волинської області таємно викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 2 500 грн.

Діючи повторно, ОСОБА_6 31 травня 2014 року, близько 04.00 год. з напіврозібраного приміщення телятника недіючої тваринницької ферми у с. Одеради Луцького району Волинської області таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 15 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження. Вказує на відсутність в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів. Недоведеними вважає обставини, які згідно ст. 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію злочинів, а також розмір заподіяної шкоди. Стверджує, що з огляду на значну вагу викраденого за вироком майна, він сам об`єктивно не міг вчинити вказані злочини. Посилається на нероз`яснення йому під час судового розгляду права мати захисника. Також вказує, що суд у вироку не прийняв рішення щодо всіх речових доказів. Апеляційний суд всіх доводів апеляційної скарги не перевірив, підстав і мотивів їх відхилення не навів, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати і закрити кримінальне провадження. Вважає, що у матеріалах справи відсутні допустимі та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_6 злочинів, за які його засуджено. Недоведеними, на думку захисника, є характеристика викраденого майна, його вартість та кількість, а також те, що вказане майно було наявним та належало потерпілим. Недопустимими доказами вважає покладені в основу вироку дані протоколів огляду місця події, які проведено без відповідного дозволу слідчого судді. Апеляційний суд доводів апеляційної скарги захисника належним чином не перевірив та необґрунтовано залишив вирок місцевого суду без зміни. За невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 і відсутністю можливості їх отримати просить касаційний суд закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку касаційних скарг, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Проте ухвала апеляційного суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 вказаним вимогам закону не відповідає.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ставила питання про скасування вироку місцевого суду. Вказувала на недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Недоведеними вважала обставини, які згідно ст. 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема характеристику викраденого майна, його вартість та кількість, а також те, що вказане майно було наявним та належало потерпілим. На думку захисника, в основу обвинувального вироку суд поклав недопустимі докази, отримані з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Проте, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, апеляційний суд своїх висновків належним чином не мотивував, всіх доводів апеляційної скарги, в тому числі й щодо вартості викраденого майна, не перевірив, не навів вичерпних мотивів щодо їх необґрунтованості, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу вироку, та загальним формулюванням про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

За таких обставин, належним чином не перевіривши доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про правильність кваліфікації вчиненого за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними і такими, що тягнуть скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, в ході якого необхідно врахувати вищенаведене, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги, за необхідності й наявності відповідних підстав провести судове слідство та постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Враховуючи викладене, касаційні скарги засудженого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційній скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3