АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/501/16 Справа № 698/1113/15-к Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Катеринопільського районного суду від 23.02.2016 р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 920 грн. 70 коп.

Вирішена доля речових доказів по справі.

в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, будучи неповнолітнім, 02.06.2015 р. близько 15.30 год., в с. Лисича Балка, Катеринопільського району, Черкаської області, перебуваючи в гостинах у ОСОБА_10 , знаходячись в належному їй, на праві особистої власності житловому будинку, який розташований АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власників будинку, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу із шафи, яка знаходиться у спальній кімнаті будинку, таємно викрав:

- гаманець - 1 шт., вартістю 46 грн. 66 коп.,

- скриньку - 1 шт., вартістю 33 грн. 33 коп.,

- мобільний телефон марки «Nokia С 3 -00» - 1 шт., вартістю 400 грн., 00 коп.,

- ланцюжок виготовлений із золота вагою 1,21 гр. - 1 шт., вартістю 916 грн. 60 коп.,

- каблучку виготовлену із срібла вагою 2,22 грама., вартістю за 1 гр. - 100 грн., на суму 222 грн., 00 коп.,

- каблучку виготовлену із срібла вагою 2,46 гр., вартістю за 1 гр. - 100 грн., на суму 246 грн., 00 коп., які на праві особистої власності належать ОСОБА_10 , а всього викрав її індивідуального майна на загальну суму 1863 грн. 99 коп., заподіявши останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, які суд визнав доведеними та кваліфікацію дій обвинуваченого, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому зазначає, що відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити питання про те, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також щодо міри покарання, яка має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати. Звільнення особи від покарання в такому випадку передбачає визнання її винною за вироком суду у вчиненні конкретного злочину, призначення їй покарання за цим законом і лише після цього, за наявності для цього законних підстав, вирішення питання про звільнення від покарання.

Вказує, що при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 та застосуванні норм ч. 1 ст. 105 КК України судом допущено порушення норм матеріального права внаслідок неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту без призначення покарання.

Просить неповнолітнього ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 звільнити від призначеного йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Заслухавши доповідача, прокурора, підтримавшого апеляційну скаргу прокурора у справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника та захисника ОСОБА_8 , які посилалися на думку суду та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом з дотриманням норм щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Перевіркою під час апеляційного розгляду встановлено, що ці вимоги місцевим судом належним чином дотримані не були.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні того злочину за який він засуджений при обставинах, викладених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким дана вірна юридична оцінка.

При цьому обвинувачений визнав весь обсяг пред`явленого обвинувачення і судовий розгляд проведений в спрощеному порядку, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України.

Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

Що стосується покарання, то, на думку колегії суддів, воно не відповідає вимогам ст. 105 КК України.

Як встановлено по справі, дане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинене в неповнолітньому віці.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений ним злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Статтею 105 цього кодексу передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Таким чином, відповідно до змісту цієї статті закону неповнолітній може бути звільнений від покарання за певних умов.

Проте місцевий суд, врахувавши цілий ряд обставин, які свідчать про відсутність потреби застосування покарання, такого не призначив та звільнив його від неіснуючого покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді застереження, відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті закону.

У відповідності до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Допущене судом порушення є істотним та таким, що дає підстави для скасування вироку в частині призначення ОСОБА_7 покарання з винесенням відносно нього нового вироку, відповідно до вимог ст. 105 КК України.

Враховуючи навчання його в Черкаському професійному будівельному ліцеї колегія суддів вважає за доцільне призначити йому покарання за вчинений злочин у виді громадських робіт та застосування відносно нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження, з врахуванням його позитивних даних, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у справі задоволити частково.

Вирок Катеринопільського районного суду від 23.02.2016 р. відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання сто годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити та застосувати до нього примусові заходи у виді застереження.

В решті вирок Катеринопільського районного суду відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок вступає в законну силу з моменту його проголошення апеляційним судом, але він може бути оскаржений в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :