печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4037/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2016 року

Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001258 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні майор, на посаді начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту (РХБЗ) начальника служби екологічної безпеки, тобто військовою службовою особою, 09.04.2015, приблизно о 09:00, у АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою приховати недостачу майна, у одному із службових приміщень військової частини НОМЕР_1 , склав і видав завідомо неправдивий офіційний документ заявку від 09.04.2015 від імені тимчасово виконуючого обов`язки командира антиснайперського взводу сержанта ОСОБА_6 про необхідність видачі зі складу протигазів та вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу накладної (вимоги) № 1195 від 09.04.2015 про отримання ОСОБА_6 100 (ста) фільтруючих протигазів (маска ППМ-88, коробка ДОТ-600, сумка) на загальну суму 62 500 грн.,
чим вчинив службове підроблення, а саме складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів і внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

«14» березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину в межах висунутого обвинувачення, та погодився з правовою оцінкою його дій за ч. 1 ст. 366 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину, а саме у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середнього ступеня тяжкості.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від «14» березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1