САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 725/5412/15-к
Провадження № 1-кп/726/8/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001721 у ЄРДР за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полянецьке Савранського району Одеської області, за національністю українця, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1ст.14, п.11,12,13 ч.2 ст.115; ч.3 ст.187 КК України,-

та

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Саврань Савранського району Одеської області, за національністю українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та фактично проживавшого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 10.11.2000 р. Одеським обласним судом за ст.ст. 142 ч.3, 69, 222 ч.1, 93 П «А», «Г», «Ж», «З», «И», 17 ч.2, 93 «А», «Г», «Ж», «З», «И», 42 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 14 років позбавлення волі, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.11,12,13 ч.2 ст.115; ч.3 ст.187 КК України,- колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 переслідуючи умисну корисливу мету направлену на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 , шляхом проникнення у житло потерпілої, здійснили розбійний напад щодо будинку потерпілої і заволоділи її майно, за наступних обставин.

09.12.2014 близько 20.00 год. ОСОБА_11 діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_12 , з метою вчинення нападу на сім`ю ОСОБА_9 та заволодіння її майном, на невстановленому слідством автомобілі прибули до будинку по АДРЕСА_4 .

В подальшому, з метою унеможливлення ідентифікації та подальшого викриття їхніх злочинних дій, використовуючи заздалегідь підшукані маски на обличчях, рукавички на руках та медичні бахіли на взутті, ОСОБА_11 діючи за попередньо розробленим планом злочинних дій, спільно з ОСОБА_12 , таємно, незаконно проникли на огороджену територію господарства сім`ї ОСОБА_14 , після чого шляхом пошкодження вхідних дверей, таємно, незаконно проникли до будинку, де використовуючи заздалегідь підшукані пістолети невстановленого зразка, які тримав кожен з них в руках, несподівано, раптово здійснили напад на ОСОБА_9 , яка знаходилась в спальній кімнаті свого будинку.

В цей час, ОСОБА_11 діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій та ролі кожного у його вчиненні, спільно з ОСОБА_12 , з метою недопущення здійснення опору зі сторони потерпілої ОСОБА_9 , використовуючи полімерні затискачі (хомути) зв`язали руки та ноги останній, демонструючи наявну в руках зброю пістолети невстановленого зразка, пред`явили вимогу про передачу їм грошей та матеріальних цінностей у вигляді золотих виробів.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи переляканою, усвідомлюючи реальність дій нападників та сприймаючи погрози зброєю реальними, боячись за своє життя та здоров`я, повідомила ОСОБА_11 та ОСОБА_12 місця зберігання в будинку грошей та матеріальних цінностей у вигляді ювелірних виробів. Після цього, вказані особи знайшли в будинку гроші в сумі 40 000 гривень, 300 Євро, 2 000 доларів США, а також золоті та срібні прикраси, якими заволоділи.

Близько 23.00 год., після вчинення вказаних дій, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , заволодівши майном ОСОБА_9 на загальну суму 176 883, 47 гривень, а саме:

- грошима в сумі 40 000 гривень;

- 300 Євро, що еквівалентно 5 728,47 гривень (згідно курсу НБУ станом на 09.12.2014 по курсу 1909,49 гривень за 100 Євро);

- грошима в сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 31 155 гривень (згідно курсу НБУ станом на 09.12.2014 по курсу 1557,75 грн. за 100 доларів США), а також ювелірними виробами, виготовленими із золота і срібла, а саме:

- золотим ланцюжком з хрестиком у вигляді розіп`ятого Ісуса, «585» проби, загальною вагою 25 грам, вартістю 20 000 гривень;

- золотим ланцюжком «585» проби, із рідкісним та незвичним переплетінням, вагою 25 грам, довжиною приблизно 50 см., вартістю 20 000 гривень;

- золотим хрестиком «585» проби, довжиною приблизно 1,5 см, вагою 3 грам, вартістю 1800 гривень;

- золотим ланцюжком «585» проби, звичайного плетіння кільцями, вагою 6 грам, довжиною приблизно 40 см., вартістю 5000 гривень;

- великим подвійним хрестиком, з білого та жовтого золота, із розіп`ятим Ісусом, вагою 10 грам, «585» проби, вартістю 8000 гривень;

- парою золотих сережок у вигляді приплюснутих кульок із маленькими камінцями білого кольору, «585» проби, вагою 10 грам, вартістю 8000 гривень;

- парою золотих сережок із маленькими білими камінцями (фіанітом), «585» проби, вагою 5 грам, вартістю 4000 гривень;

- обручальним золотим перснем «585» проби, вагою 5 грам, вартістю 4000 гривень;

- обручальним золотим перснем, нижчої проби ніж «585», вагою 8 грам, вартістю 5000 гривень;

- великим жіночим золотим перснем, «585» проби, який мав форму овалу із камінцями (4-6 штук), вагою 15 грам, вартістю 10000 гривень;

- жіночим золотим перснем у формі ромба із камінцем, «585» проби, вагою 5 грам, вартістю 4000 гривень;

- комплектом жіночих прикрас сріблястих із позолотою, а саме: перснем із червоним каменем; кольє із трьома або чотирма великими червоними каменями та маленькими білими каменями; сережками із червоними та білими каменями, загальною вартістю 1200 гривень;

- золотим ланцюжком із кулоном круглої форми у вигляді знаку зодіаку «Водолій», «585» проби вагою 8 грам, вартістю 4000 гривень;

- чоловічим золотим перснем прямокутної форми, «585 проби, розбитим на секції із камінцями білого кольору, вагою 8 грамів, вартістю 4000 гривень;

- жіночим перснем, «585» проби, овальної форми, із маленькими камінцями різного кольору (по три камінця кожного кольору), вартістю 1000 гривень, а всього ювелірними виробами на загальну суму 100000 гривень, після чого залишили її помешкання та з місця вчинення злочину скрилися.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.14, п.11,12 ч.2 ст.115 КК України не визнав, за ч.3 ст.187 КК України визнав частково та пояснив, що знає ОСОБА_12 з дитинства, а коли той одружився і переїхав в Івано-Франківську область, продовжував з ним товаришувати, неодноразово приїжджав в гості. ОСОБА_11 відвідував ОСОБА_12 бо допомагав йому підшукати сільхозтехніку, яка необхідна була для здійснення підприємницької діяльності. Під час відвідування обвинуваченим ОСОБА_11 свого знайомого ОСОБА_12 у 2014 році він неодноразово, з дозволу ОСОБА_12 , брав автомобіль останнього і їздив по Івано-Франківській та Чернівецькій областях. Приблизно в грудні у м.Снятин зустрів свого старого знайомого ОСОБА_15 , якого знав з 1993 року та попросив у нього в борг 1000 доларів США. На початку грудня ОСОБА_15 передзвонив ОСОБА_16 і запропонував під`їхати в ОСОБА_17 . Обвинувачений з дозволу ОСОБА_12 взяв в гаражі автомобіль останнього, приїхав в ОСОБА_17 і зустрівся з ОСОБА_15 , який спочатку сказав, що потрібно поїхати до одного товариша забрати кошти, які він начебто ОСОБА_15 заборгував. Разом з ОСОБА_15 він під`їхав до будинку ОСОБА_14 на АДРЕСА_4 . В цей день він був одягнутий в куртку захисного кольору, в спортивному костюмі темного кольору та в кросівках чорних із синіми вставками. В чому був одягнутий ОСОБА_15 не пам`ятає. В будинок вони зайшли вдвох, при цьому ОСОБА_15 зламав вхідний замок, в будинку була потерпіла ОСОБА_9 , яка в цей момент на другому поверсі розмовляла по телефону, ОСОБА_15 забрав в неї телефон, зв`язав хомутами потерпілій руки і ноги і запитав у останньої, де знаходяться в будинку гроші і цінності. ОСОБА_9 відповіла йому і ОСОБА_15 , сказав йому, щоб він знаходився поряд з потерпілою, а сам вийшов з кімнати шукати гроші. Побачивши, що потерпіла налякана, він, ОСОБА_11 , намагаючись її заспокоїти, почав розмовляти з нею, питав, як вона себе почуває, на її прохання приніс води. Через деякий час ОСОБА_15 повернувся і сказав, що треба йти, після чого вони залишили будинок потерпілої. Що саме ОСОБА_15 взяв з будинку потерпілої, він не знає, останній з ним не ділився, грошей йому ніяких не давав і більше ОСОБА_15 він не бачив. Прізвище ОСОБА_15 , як він виглядає та місце його проживання не бажає назвати суду, оскільки той був раніше судимий і він боїться помсти з його боку, тим більше, що ОСОБА_15 перед цим розпитував у нього де проживають діти та дружина. Повернувшись в м.Снятин, ОСОБА_11 був дуже схвильований і ОСОБА_18 запитав у нього, що сталося, на що він відповів, що гроші йому не дали і ранком поїде додому. У скоєному щиро кається. Жалкує, що приймав участь у розбійному нападі на будинок потерпілої. Зазначив, що не бажав скоювати цей злочин, але коли побачив, що ОСОБА_15 зломав замок в будинок, то зрозумів, що вони туди прийшли не просто гроші взяти, а скоїти розбійний напад, однак вороття цьому вже не було. Не може пояснити, чому потерпіла вказує на його та дружини золоті речі, як на свої. Стверджує, що ОСОБА_12 не було з ним в будинку потерпілої, останній взагалі нічого не знав про події в будинку потерпілої і йому соромно, що із-за нього ОСОБА_12 знаходиться на лаві підсудних. Він вважає, що хомути, якими ОСОБА_15 зв`язав потерпілу, останній взяв з машини ОСОБА_12 . Раніше він бачив такі хомути в багажнику ОСОБА_12 і останній йому поясняв, що возить їх с собою щоб щось підв`язувати при необхідності, оскільки займається вантажними перевезеннями.

Що стосується обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України, ОСОБА_11 винним себе не визнав та пояснив, що у нього ніколи не було пістолета «Макарова». В квітні 2015 року він виїхав на автомобілі «ЗАЗ-DAEWOO SENS», який належав його знайомому ОСОБА_19 , з місця свого проживання, а саме з смт.Саврань Одеської області до Івано-Франківської області до ОСОБА_12 для підшукування сільхозтехніки необхідної для його бізнесу. В м.Кам`янець-Подільському його автомобіль зламався, а тому він пересів в автомобіль «Geely Emgrand», який належав його знайомому ОСОБА_20 . Виїхали вони з м.Каменець-Подільського десь о 19.30. За кермом був ОСОБА_20 , а він сидів на передньому пасажирському сидінні. В салон автомобіля на заднє сидіння він поклав свою спортивну сумку з особистими речами та взуттям. Коли вони приїхали в ОСОБА_17 десь біля 20.30 години вечора, то по вул.Головній у м. Чернівцях їх зупинили працівники міліції, витягнули обох з машини, побили, поставили на коліна, йому натягнули щось непрозоре на голову і тільки десь години через три появились поняті та почався обшук автомобіля ОСОБА_21 , під час якого знайшли пістолет. Звідки він взявся в машині пояснити не може, але йому він не належить.

Крім того, ОСОБА_11 заявив в судовому засіданні, що в будинку за місцем його проживання в АДРЕСА_2 ніколи не було ніяких патронів, яким чином їх виявили працівники міліції пояснити не може.

Не визнаючи своєї вини у готуванні умисного заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду пояснив, що ніколи раніше не знав ОСОБА_10 , це прізвище вперше почув від слідчого. ОСОБА_12 ніколи не розповідав йому про свої відносини з ОСОБА_22 і ніколи не просив його скоїти будь-який злочин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 та ч.1 ст.14, п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України не визнав та пояснив суду, що ніякого відношення до розбійного нападу на будинок ОСОБА_14 він не має, дізнався про цей випадок, коли в квітні 2015 року був затриманий ОСОБА_11 . Раніше ОСОБА_11 про цей випадок йому нічого не розказував.

Дійсно він з дитинства підтримує стосунки з ОСОБА_11 , після його переїзду в зв`язку з одруженням в Івано-Франківську область ОСОБА_11 неодноразово зупинявся у нього, коли приїжджав по своїх цілях, пояснював, що займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною із сільським господарством та підшукує необхідну техніку. Був ОСОБА_11 у нього і в кінці 2014 року, точної дати не пам`ятає, але пригадує випадок, коли вони разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_22 відвідували ТЦ «Майдан», де він собі купив щось в магазині «Адідас», а ОСОБА_11 придбав собі якісь прості телефони, пояснюючи що купує для робочих, які працюють на його полі. Він особисто в цей день ніяких телефонів не купував. У багажнику автомобіля, що належав йому особисто, завжди лежали декілька хомутів, які він, ОСОБА_12 , використовує для роботи, коли треба щось підв`язати, оскільки він займається вантажними перевезеннями. Коли його затримували 23.04.2016 року, то в автомобілі також в багажнику були хомути і він пояснював працівникам правоохоронних органів, що використовує їх в роботі.

З ОСОБА_22 у нього дружні відносини. Ніколи ОСОБА_22 не просив його вчиняти будь-які злочини, а тим більше вбивство ОСОБА_10 , якого він знає як односельчанина на ім`я ОСОБА_23 . Знає, що він був активістом «Самооборони» і один раз разом з ним приймав участь у акції непокори. Ніколи він не погрожував ОСОБА_10 і взагалі майже не спілкувався з ним за останніх декілька років. Просив його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила що 10 грудня 2014 року близько 20 години вона знаходилась в своєму будинку по АДРЕСА_4 та розмовляла по телефону з чоловіком. В цей час в кімнату зайшли двоє людей в масках. Один нападник був одягнутий в темну куртку та темні брюки. Він був десь ростом 180 см., спортивної статури, а другий мав зріст десь 170 см. Він був плотної статури, одягнутий в коричне куртку. На руках у них були перчатки, а на ногах бахіли чи кульки. Один з них, хто саме не пам`ятає, вихопив у неї з рук телефон та розламав його. Кожний мав пістолет чорного кольору, їй здалось, що це справжня зброя. До голови пістолет їй не приставляли, але дуло було направлено в її бік і вона боялась за своє життя. Зв`язали руки пластмасовими хомутами, але хто саме сказати не може. Стали запитувати, де гроші та цінності. Вона все розповіла. Розмовляли вони російською мовою. Коли її перевели в іншу кімнату, то зв`язали ще і ноги. Один, той що вище зростом, стояв весь час біля неї, а другий обшукував будинок. Той що вище зростом з кимось розмовляв по телефону. Ставлення до неї з боку нападників було добре. Розпитували, де вона працювала, чи є діти та онуки. Голоси впізнати вона не може. Коли їй стало погано, то той що був поряд з нею приніс води. При цьому, нападники насильства до неї не застосовували, не катували її. Заявила, що не може стверджувати, що обвинувачені саме ті люди, що були у неї в будинку, що то були молоді люди, але якщо суд визнає винними саме обвинувачених, які присутні в залі судового засідання, то вважає, що їм треба дати шанс на виправлення. Вона вибачила своїх нападників. Також потерпіла заявила суду, що свій позов підтримує частково, тому, що родичами ОСОБА_11 їй в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було передано 80 000 гривень, а тому просить зменшити позов на цю суму.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що в середині грудня 2014 року йому передзвонила потерпіла, ОСОБА_9 , та сказала, що їй погано, коли він прийшов до неї, то остання йому розповіла, що в її будинок зайшли двоє хлопців в масках, з пістолетами, вимагали гроші, зв`язали їй руки. Вони викликали міліцію. Петренко була перелякана. Коли він прийшов, то руки у неї вже були розв`язані.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим зміни в ТЦ «Майдан», працівниками міліції в грудні 2014 року був вилучений запис відеоспостереження за 28 листопада 2014 року, на якому зафіксовано, як троє осіб зайшли в ТЦ «Майдан», з початку зайшли в магазин із спортивним одягом, потім зайшли в другий магазин, який торгував мобільними телефонами, з якого вийшли з фірмовими пакетами. Один був в чорній куртці, другий в червоній, третій в синій. Той що був в чорній куртці ніс фірмовий пакет з магазину, що торгує мобільними телефонами. Зафіксовано, що це було десь біля 15 години. В цей день було на записі більше як 1000 осіб. Тому не може сказати, що ті особи, що знаходяться за гратами, є тими, що зафіксовані на відео зйомці.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що працює продавцем мобільних телефонів в магазині «Лекс» в ТЦ «Майдан». На вимогу працівників міліції перевірив документи по продажу телефонів за 28.11.2014 року та встановив, що в період з 15.00 до 16.00 в цей день було продано два телефони «Самсунг» із стартовими пакетами. Сказати кому саме були продані ці телефони, він не може, тому, що в цей період часу був відсутній в магазині.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що в кінці лютого 2015 року він знайшов телефон марки «Самсунг» чорного кольору, на кнопках, без кришки та без сім-картки. Він його помив, встановив свою сім-карту і почав користуватись, але зразу ж приїхали працівники міліції і вилучили у нього цей телефон.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що працює в с.Дубівці у кафе, приблизно 11-12 грудня 2014 року вона знайшла біля сміттєвих баків сім-картку МТС, а десь через метрів 150 лежав телефон «Самсунг» синього кольору. Вона їх взяла додому. Цей телефон був робочий, а на сім-картці були гроші. Свідок користувалась сім-карткою десь день-два, а 26.04.2015 року до неї приїхали працівники міліції та вилучили цей телефон разом із сім-карткою.

Свідок ОСОБА_29 , будучі допитаний в режимі відео конференції, пояснив суду, що в м.Саврані проживає 18 років. З ОСОБА_11 вони просто знайомі, ніяких відносин не підтримували. В січні 2015 року, ОСОБА_11 попросив його реалізувати золоті вироби і він йому допоміг. Які саме були вироби, не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є начальником штабу громадського об`єднання «Самооборона» в Снятинському районі Івано-Франківської області. У нього виникли погані стосунки з ОСОБА_22 , який викрадав спирт зі спиртозаводу. Це було знято на камеру. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_12 з приводу того, щоб домовитись про те, щоб він не заважав їм займатися спиртом на заводі. Ця розмова відбулась десь перед президентськими виборами в 2014 році. При цьому, ОСОБА_12 по телефону йому не погрожував. Але через деякий час на дорозі неподалік від спиртозаводу до нього на автомобілі «Ауді» червоного кольору під`їхали ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та чоловік на ім`я ОСОБА_30 . Із машини вийшли ОСОБА_12 і ОСОБА_30 та підійшли до нього. ОСОБА_18 сказав, щоб він забрав своїх бійців з заводу і сам не втручався, при цьому додав, що «його здоров`я коштує тону спирту». Під час цієї розмови крім ОСОБА_12 та ОСОБА_31 , поряд нікого не було. ОСОБА_22 до нього в цей день не підходив, але раніше дзвонив і погрожував по телефону. Це було один раз. Про цю розмову він розповів дільничному інспектору, який пообіцяв розібратись. Більше ОСОБА_12 до нього не підходив і не дзвонив. При цьому, він не підозрював, що його хочуть вбити, реальних погроз побоюватись за своє життя у нього не було. Весною 2015 року саме від працівників міліції дізнався, що на нього ніби-то готується замах на вбивство, після чого вже реально злякався.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_10 є членами громадської організації «Самооборона» Снятинського району Івано-Франківської області. В 2014 році зі слів односельчан дізнались, що незаконно вивозиться спирт із заводу через дитячий будинок, що розташований поряд із спиртозаводом. Заступником директора дитячого будинку був ОСОБА_22 . Десь літом їх членами самооборони було знято на відео, як через паркан передається ОСОБА_22 спирт на територію дитячого будинку. Десь в серпні 2014 року до нього подзвонив ОСОБА_10 і сказав, що до нього підходили ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , які казали, що його життя коштує тону спирту. Він під`їхав до ОСОБА_10 , але нікого не застав. Після цієї телефонної розмови до квітня 2015 року ОСОБА_10 йому більше не говорив про якісь погрози, в тому числі з боку ОСОБА_33 . В квітні 2015 року ОСОБА_10 розповів йому, що ОСОБА_22 хотів його вбити. При цьому ОСОБА_10 був дуже переляканий.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснив, що також є членом громадського об`єднання «Самооборона». В серпні 2014 року односельчани стали говорити, що ОСОБА_22 незаконно вивозить спирт із заводу, що знаходиться на території їх села. Вони стали слідкувати і побачили, як ОСОБА_22 із племінником крадуть спирт. Він зняв це на відео, а потім випадково видалив це відео. Потім ОСОБА_10 розповідав йому, що до нього приїжджав ОСОБА_22 і пропонував йому кошти, щоб не мішав, а потім ОСОБА_22 та ОСОБА_12 сказали що його здоров`я коштує тону спирту. Хто саме це говорив, ОСОБА_10 не конкретизував. Після цієї розмови до квітня 2015 року ОСОБА_10 більше не казав, що йому хтось погрожував. В квітні 2015 року ОСОБА_10 розповідав, що на нього був вчинений замах на вбивство і що про це йому повідомили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_22 як однокласника. Про ОСОБА_12 чув, що він громадський активіст. ОСОБА_10 є родичем, їх дружини сестри. Знає, що ОСОБА_10 є головою об`єднання «Самооборона». Він сам є координатором цього об`єднання. Йому не відомо, щоб ОСОБА_22 та ОСОБА_12 були замічені в крадіжках. В 2014 році ніякої розмови з ОСОБА_10 стосовно того, що йому погрожують не було, свідку нічого не відомо з цього приводу. Він не бачив, щоб автомобіль «Ауді» червоного кольору приїжджав до будинку ОСОБА_10 . Весною 2015 року після того як затримали ОСОБА_12 , почались плітки по селу, що ніби-то ОСОБА_12 та ОСОБА_22 готували якийсь замах на ОСОБА_10 . Свідок також заявив суду, що не бачив ніяких відео та аудіо записів крадіжок із спиртозаводу.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що з ОСОБА_12 познайомився в 2007 році в смт.Снятин. Знаходиться з ним в дружніх відносинах. Йому відомо, що ОСОБА_12 займався перевезенням м`яса. З ОСОБА_11 мало знайомий. Познайомився з ним на весіллі у ОСОБА_12 . Практично не спілкувався з ОСОБА_11 . В червні 2014 року він ( ОСОБА_36 ) працював заступником директора дитячого інтернату. ОСОБА_10 знає як односельця. Відносин з ним ніяких не підтримував, тільки віталися. Знає, що ОСОБА_10 громадський активіст. Конфліктів з ним у нього не було Ніяких погроз з його боку ОСОБА_10 не було. Весною 2015 року ОСОБА_10 йому говорив, що він ( ОСОБА_36 ) нібито хотів його вбити, казав, що за владнання конфлікту повинен заплатити йому 50000 доларів. З цього приводу його мати написали заяву на ОСОБА_37 в міліцію.

Крім того, надаючи відповіді на запитання свідок ОСОБА_22 пояснив, що ні з якими проханнями стосовно ОСОБА_38 ні до ОСОБА_12 , ні до ОСОБА_11 він не звертався, ніхто не хотів вбивати ОСОБА_10 . Весною 2015 року ОСОБА_11 дійсно дзвонив йому з приводу того, що хоче купити сільхозтехніку. Вони не домовлялись, щоб він зустрічав ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснив, що працює директором дитячого інтернату з грудня 2011 року. ОСОБА_22 працював заступником директора в цьому ж інтернаті до квітня 2015 року, звільнився за власним бажанням. В квітні 2015 року він тиждень був закритий в ізоляторі, а коли вийшов на роботу, сказав, що його безпідставно затримали, що він ні в чому не винен. Охарактеризувати ОСОБА_22 може тільки з позитивної сторони. ОСОБА_12 взагалі не знає.

Свідок ОСОБА_40 , допитаний в режимі відео конференції, суду пояснив, що 10.04.2015 року його запросили бути понятим при обшуку будинку, за якою адресою він не пам`ятає, але це було в м.Саврань, будинок біля магазину. Разом з працівниками міліції і ще одним понятим вони зайшли в хату, дивились як відбувається обшук. Під час обшуку був складений протокол, все що знаходили, записували в протокол і він його підписав. Речі, що вилучали, запакували в кульки. Вилучили чоловіче взуття. Крім взуття нічого не вилучали. Коли вилучали ботінки, він був на кухні. Він не бачив, щоб вилучали золоті речі. Ще вилучили коробку від телефону. Під час обшуку була присутня власниця.

Свідок ОСОБА_41 , будучи допитаним в режимі відео конференції, суду пояснив, що його запросили працівники міліції 20 квітня 2015 року бути понятим при обшуку будинку по АДРЕСА_2 . Під час обшуку вилучили взуття, курточки, жовтий метал, набої, коробку з під мобільного телефону і все це записали в протокол, який він підписав. Під час обшуку власниця будинку ОСОБА_42 говорила, що чоловік купував десь трактор і там купив золото. Набої він побачив на столі, коли складався протокол, а де їх взяли, він не бачив. Все, що вилучили з будинку упакували в три пакети. На пакетах поняті не розписувались.

Свідок ОСОБА_43 , будучи допитаною в режимі відео конференції, суду пояснила, що в квітні 2015 року вона дала в борг ОСОБА_11 1700 доларів США в присутності його дружини ОСОБА_44 , яка і написала їй розписку. ОСОБА_11 сказав їй, що бере гроші в борг, тому що хоче купити трактора. Гроші їй не повернули до даного часу. Гроші дала, тому що ОСОБА_11 є хресним батьком її дитини, знає його 9 років.

Свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що в квітні 2015 року був присутнім при обшуку в будинку ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 . Під час обшуку працівники міліції забрали особисті речі ОСОБА_12 спортивний одяг, взуття, гроші, золоти вироби. Дружина ОСОБА_12 говорила працівникам міліції, що гроші і золото належать їй. Вона тоді була вагітна. Потім вона сказала, що золоті вироби їй повернули. Свідок також, відповідаючи на запитання, пояснив, що працівники міліції сказали йому, що він буде свідком при проведенні обшуку. Права ніякі йому не роз`яснювали.

Свідок ОСОБА_46 суду пояснила, що була присутня 23 квітня 2015 року при проведенні обшуку в будинку ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 . Під час обшуку вилучили всі речі ОСОБА_18 , взуття, телефон, сім-картки, золото і гроші. Сказали, що на протязі 3-х днів повернуть. Під час обшуку вівся протокол, потім зачитали його, копію не дали. Дружина ОСОБА_47 говорила працівникам міліції, що браслет, золотий ланцюжок з хрестиком, каблучки та гроші належать їй. Перед проведенням обшуку, працівники міліції запитали її, чи хоче вона бути свідком. Права ніхто не роз`яснював.

Свідок ОСОБА_48 суду пояснила, що вона дружина обвинуваченого ОСОБА_12 . В квітні 2015 року у них в будинку був обшук. Вилучили весь одяг чоловіка, взуття, телефон чоловіка, її 18000 гривень та золоті вироби. Вона говорила працівникам міліції, що гроші позичила у ОСОБА_49 у зв`язку з майбутніми пологами, що золоті речі належать їй особисто, але їх забрали. В подальшому за рішенням Шевченківського суду м.Чернівці в червні місяці їй були повернуті золоті вироби за виключенням хрестика, на якому наявне клеймо «4ОА».

Що стосується ОСОБА_11 , то знає його давно, він неодноразово приїжджав до них в гості. Стосовно пред`явленого обвинуваченню чоловікові нічого сказати не може.

Свідок ОСОБА_50 суду пояснив, що з ОСОБА_12 знайомий з 2002 року. Разом вони відбували міру покарання. Після звільнення зустрівся в м.Чернівці в 2012 році з ОСОБА_12 , він був з дружиною та дитиною. Ще раз бачились в 2013 році, ОСОБА_12 розповідав йому, що розвозить по Україні продукти. На прохання ОСОБА_12 він привіз йому із-за кордону колеса для автомобіля та 4 ланцюжки, але гроші він йому за ланцюжки не віддав. Він декілька разів приїжджав до ОСОБА_12 до дому, але той не віддав йому гроші, пропонував замість грошей за них віддати ноутбук або мобільний телефон. Золото за колеса ОСОБА_12 йому не пропонував. Під час слідства йому весь час говорили, чому він не говорить, що ОСОБА_18 посилав його на Кемпінг дивитись автомобіль «Інфініті», але такого не було. Після того, як його допитали, протокол особисто не читав, адвокат сказав, що там все нормально записано, тому він його підписав. Потім він дізнався, що той адвокат працює на міліцію. Чи є у ОСОБА_12 автомобіль «Ауді» червоного кольору, він не знає. ОСОБА_12 до нього дому не приїжджав, але в грудні 2014 року вони випадково зустрілись біля Зеленого базару в м.Чернівці. У нього дома був обшук, забрали 2 телефони і 4 стартових пакета. Один телефон повернули. Протокол обшуку йому ніхто не показував і не давав. ОСОБА_11 він не знає, ніколи з ним не спілкувався.

Крім вищенаведених показів потерпілої та свідків, а також показів самого обвинувачуваного ОСОБА_11 , винуватість ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчинені розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 підтверджується також наступними письмовими доказами кримінального провадження.

Протоколом ОМП від 10.12.2014 з фото таблицями до нього, проведеного в період часу з 01.35 години по 04.20 години, житлового будинку розташованого по АДРЕСА_4 , в якому зазначено, що під час огляду місця події виявлено та вилучено: 1) сліди взуття на одному відрізку темної дактилоплівки, вилучені з підлоги кладової кімнати приміщення № 4 та зафіксовані за правилами масштабної фотозйомки, 2) сліди тканини на чотири відрізки прозорої липкої стрічки: - 1-2 з зовнішньої поверхні дверей в кімнату № 1; - 3 з зовнішньої поверхні комоду в кімнаті №8, - 4 з зовнішньої поверхні пластикової коробки з надписом «Ferrero» в кімнаті № 6; 3) два зажими білого кольору, які знаходились в кімнаті № 2.

Протоколом ОМП від 10.12.2014 з фототаблицями до нього, проведеного в період часу з 04.25 по 05.45 год. будинку потерпілої, в якому зазначено, що під час огляду місця події виявлено та вилучено: 1) сліди рукавичок на трьох відрізках липкої прозорої стрічки: - з зовнішньої поверхні дипломату кімнати № 1, - з зовнішньої поверхні шафи в кімнаті № 6, - з поверхні столу кімнати № 12; 2) сліди взуття на чотири відрізки світлої дактилоплівки (умовно позначеними цифрами 1-4) та вилучені: 1-2 з поверхні підлоги кімнати № 7, 3-4 з поверхні підлоги кімнати № 10.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №180 від 17.04.2015., проведеної експертами НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, досліджено два зажима білого кольору, які вилучені під час огляду місця події 10.12.2014, згідно якої встановлені генетичні ознаки клітин на поверхнях пластмасових зажимів, які є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 та особи, ДНК-профіль клітин якої встановлений на серветці, якою користувався ОСОБА_12 (Том 3, а.с. 86-96), яку вилучено 06.02.2015. протоколом розсекреченої негласної слідчої (розшукової) дії за ст. 274 КПК України у вигляді негласного отримання біологічних зразків у відношенні ОСОБА_12 (том 6 а.с.33-34)

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №290 від 08.06.2015., проведеної експертами НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, з якого вбачається, що генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхнях пластмасових зажимів є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_12 ( том 3 а.с. 103-109)

Протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_9 від 10.04.2015., а саме золотих виробів, вилучених 10.04.2015 під час обшуку житла ОСОБА_11 , під час якого вона впізнала свої дві золотих обручки та ланцюжок з кулоном у вигляді знаку зодіаку «Водолій», який належить її чоловікові ОСОБА_51 (Том 3, а.с. 129-133)

Судом також досліджені висновки трасологічних експертиз № 2936 (том 3, а.с.36), № 2935 (том 3, а.с.43-46), в яких зазначено, що вилучені під час огляду місця події будинку потерпілої рукавички не придатні для ідентифікації, № 2937 (том3, а.с.50-53), та висновок експерта № 2938 від 12.12.2014 року в яких зазначено, що вилучені при огляді місця події від 09.12.2014 року сліди взуття придатні для групової ідентифікації та питання про придатність даних слідів буде вирішуватись при наданні цього взуття для порівняльного дослідження. Зазначені висновки експертиз, суд приймає, як належні та допустимі, проте вони не доводить вини обвинувачених.

Оглядом відеозапису за 28.11.2014., видно, як троє чоловіків у період часу з 14:27.08 год. по 15:05:48 год. перебували всередині приміщення ТЦ «Майдан», при цьому перебували у магазині мобільного зв`язку «ЛЕКС», звідки один з них, а саме той, що одягнутий в чорну куртку, вийшов з двома пакетами з логотипом магазину «ЛЕКС».

При цьому, троє чоловіків, які 28.11.2014 в період часу з 14:27.08 год. по 15:05:48 перебували всередині приміщення ТЦ «Майдан», що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, схожі за зростом та тілобудовою на обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_22 , а саме: особа, схожа на ОСОБА_11 , одягнута у червону куртку та кепку на голові; особа, схожа на ОСОБА_12 одягнута в балонову куртку синього кольору; особа, схожа на свідка ОСОБА_22 одягнута в чорну куртку (водій автомобіля марки «АУДІ» чорного кольору), з якими вони всі приїхали до вказаного ТЦ. (Том 3, а.с. 177-192).

Згідно відповіді на запит органу досудового розслідування, від ПП ОСОБА_52 15.12.2014. - в магазині мобільного зв`язку «ЛЕКС», що знаходиться всередині приміщення ТЦ «Майдан», а саме на першому поверсі, за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, 28.11.2014. у період часу з 14:27.08 год. по 15:05:48 год., працівниками магазину було продано (реалізовано) два мобільних телефони, а саме: марки «SAMSUNG - GT-Е1200» ІМЕІ: НОМЕР_1 та марки «SAMSUNG - GT-Е1200» ІМЕІ: НОМЕР_2 , а також два стартові пакета оператора стільникового зв`язку «МТС Україна»: - « НОМЕР_3 » та « НОМЕР_4 ». Проданий товар було упаковано у фірмовий пакет з логотипом магазину «ЛЕКС». (Том 3, а.с. 211-214)

Протоколом огляду речей - мобільного телефону марки «SAMSUNG - GT-Е1200» ІМЕІ: НОМЕР_1 виданого свідком ОСОБА_27 від 14.05.2015 (Том 3, а.с. 229-233)

Протоколом огляду речей - мобільного телефону марки «SAMSUNG-Е1200», ІМЕІ: НОМЕР_5 , синього кольору, без сім-картки та задньої кришки виданого свідком ОСОБА_28 від 14.05.2015 (Том 3, а.с. 244-245).

Також досліджені матеріали, отримані на підставі ухвали суду від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», а саме протоколи тимчасового доступу до речей і документів з компакт-дисками та «Аналізом роздруківок мобільних терміналів» (том 10 а.с. 67-69, 73-74, 81-184), згідно яких встановлено:

- 28.11.2014 в 15 год. 01 хв. вишкою оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Чернівці, вул. Дубинська, 106, що знаходиться поряд ТЦ «Майдан», за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, активізується сім-картка ПрАТ «МТС Україна» з номером абонента « НОМЕР_4 », яка в подальшому використовується біля місця вчинення розбійного нападу, а саме в районі вишки оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 30-Б, з сім-картками абонентів « НОМЕР_3 » та « НОМЕР_6 », а саме: 28.11.2014 ; 01.12.2014; 02.12.2014; 04.12.2014; 06.12.2014; 09.12.2014.,

- 28.11.2014 в 15 год. 03 хв. вишкою оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Чернівці, вул. Дубинська, 106, що знаходиться поряд ТЦ «Майдан», за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71, активізується сім-картка ПрАТ «МТС Україна» з номером абонента « НОМЕР_3 », яка в подальшому використовується біля місця вчинення розбійного нападу, а саме в районі вишки оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 30-Б, з сім-картками абонентів « НОМЕР_6 » та « НОМЕР_4 », а саме: 28.11.2014; 01.12.2014; 02.12.2014; 04.12.2014; 06.12.2014; 09.12.2014.,

- 09.12.2014 в 12 год. 46 хв. вишкою оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: Івано-Франківська область м. Снятин вул. Стефаника, 2, активізується сім-картка ПрАТ «МТС Україна» з номером абонента « НОМЕР_6 », яка в подальшому використовується біля місця вчинення розбійного нападу, а саме в районі вишки оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 30-Б, з сім-картками абонентів « НОМЕР_3 » та « НОМЕР_4 », а саме в день вчинення розбійного нападу - 09.12.2014.

На підставі аналізу вказаних роздруківок телефонних дзвінків встановлено, що після вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , номер абонента « НОМЕР_3 », який знаходився в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_7 , номер абонента « НОМЕР_4 » який знаходився в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_8 , номер абонента « НОМЕР_6 » який знаходився в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_9 , одночасно в 23.08 год. вимикаються .

Крім цього, судом досліджені матеріали отримані на підставі ухвали суду від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», а саме (том 10 а.с. 70-72, 81-184), згідно яких встановлено:

- у період часу з 02.11.2014 по 26.11.2014 ОСОБА_11 , використовує свій мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою оператора стільникового зв`язку «Київстар» номер абонента « НОМЕР_11 » за адресою свого проживання, тобто в смт. Саврань, Одеської області, а 27.11.2014 прибуває до м. Снятин Івано-Франківської області, де зареєстрований та проживає ОСОБА_12 ;

- 28.11.2014 в 15:01:36 ОСОБА_11 здійснює телефонний дзвінок з свого вище вказаного мобільного телефону до своєї співмешканки ОСОБА_53 , номер абонента « НОМЕР_12 », а саме в той час коли перебуває в ТЦ «Майдан», за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71;

- у період часу з 27.11.2014 по 10.12.2014 ОСОБА_11 , використовує свій мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою оператора стільникового зв`язку «Київстар» номер абонента « НОМЕР_11 » за адресою: м. Снятин Івано-Франківської області, де спілкується з своєю співмешканкою ОСОБА_53 номер абонента « НОМЕР_12 », ОСОБА_12 - номер абонента « НОМЕР_13 » та свідком ОСОБА_22 - номер абонента « НОМЕР_14 », що підтверджує зв`язок обвинувачених між собою, в тому числі і в період вчинення злочину .

Згідно протоколів розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, з компакт-дисками та стенограмами (Том 6 а.с. 75-82), тобто прослуховування телефонних розмов ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з додатками, здобуто докази, які вказують їхню причетність до вчинення вказаного злочину та зафіксовано телефонні розмови щодо збуту золотих виробів, які були викрадені під час вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 09.12.2014 у АДРЕСА_4 , а також зі свідком ОСОБА_29 .

Згідно дослідженого протоколу добровільної видачі свідком ОСОБА_29 мобільного телефону від 22.04.2015., - останній добровільно видав свій мобільний телефон марки «NOKIA-202» ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , із сім-карткою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» номер абонента « НОМЕР_17 » та сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» номер абонента № НОМЕР_18 , (том 9, а.с. 214)

Оглядом контактів даного телефону встановлено, що в ньому записаний номер телефону, який має значення для кримінального провадження, а саме: ОСОБА_54 , номер абонента « НОМЕР_11 »; Раковский, номер абонента « НОМЕР_19 », що підтверджує підтримання зв`язку власником телефону з ОСОБА_11 та їх розмов про збут золота. (том 9, а.с. 215-219)

Причетність ОСОБА_55 до вчинення розбійного нападу підтверджується протоколом від 10.04.2015., де під час обшуку у житлі ОСОБА_55 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та влучено золоті вироби, що належать потерпілій ОСОБА_9 , а також: протоколом огляду речей і золотих виробів, вилучених під час обшуку житла ОСОБА_11 від 10.04.2015. (Том 7, а.с. 165-174); протоколом огляду речей, вилучених під час обшуку житла ОСОБА_11 від 19.05.2015 (том 7, а.с. 182-189); протоколом огляду речей документів, вилучених під час обшуку житла ОСОБА_11 06.05.2015. (том 7, а.с. 190-200); протоколом огляду речей, вилучених під час обшуку житла ОСОБА_11 від 20.07.2015. (том 7, а.с. 203-209)

Під час обшуку житла ОСОБА_12 було виявлено та вилучено одяг ОСОБА_12 , в тому числі куртку синього кольору з балонового матеріалу фірми «Adidas», яка по кольору та зовнішнім ознакам співпадає з тією, в яку була одягнена особа, схожа на ОСОБА_12 , під час огляду відеозапису за 28.11.2014., тобто в день, коли у приміщенні магазину «Лекс» були викуплені 2 мобільні телефони марки «Samsung E-1200», ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , а також дві сім-картки оператора стільникового зв`язку «МТС Україна»: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Всі вище перелічені докази, на думку суду, є належні та допустимі, і у своїй сукупності та взаємозв`язку дають можливість суду прийти до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу, а саме злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

Що стосується показів обвинувачених відносно обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, а саме ОСОБА_11 , який визнав себе винним частково, та ОСОБА_12 , який своєї вини не визнав , то суд вважає, що таким їх показам в цій частині слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обраний метод захисту, з метою пом`якшення відповідальності за вчинений ними злочин.

Таким чином, суд, вислухавши пояснення обвинувачених, потерпілої, свідків, дослідивши і оцінивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 доведена і їх дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, тобто як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу за кваліфікуючими ознаками: вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Що стосується підозри обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14, п.п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України, то суд вважає, що обвинувачення за вищевказаними статтями КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14, п.п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України, тобто готування до умисного противоправного заподіяння смерті іншій людині (умисного вбивства), за кваліфікуючими ознаками: вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачення посилається на покази ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та наступні письмові докази, які безпосередньо були досліджені судом, а саме: протоколами розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та стенограмами прослуховування телефонних розмов ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

При оцінці належності, допустимості та достатності вказаних доказів, суд, здійснюючи системний аналіз чинного кримінально-процесуального законодавства, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущення, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Аналогічна норма встановлена в статті 1 КПК України, відповідно до якої, однією із засад кримінального провадження встановлена презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка надає гарантії будь-якій особі вважатись невинуватою у вчинені злочину, доки її вину не буде доведено. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У відповідності до вимог ст.91 КПК України, у кримінальному проваджені наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.

Суд обґрунтовує свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а також на інших матеріалах кримінального провадження, які були надані прокурором на підтвердження пред`явленого обвинувачення, та іншими учасниками судового розгляду.

Суд досліджує докази безпосередньо, оцінює їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

При ухваленні вироку, суд також враховує принцип верховенства права, якій відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, застосовується у кримінальному проваджені з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущення і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорчено та Лозенко проти України»). Також має враховуватись якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Колегія суддів приходить до висновку, що сумнівний характер висунутої ОСОБА_59 та ОСОБА_12 підозри стосовно інкримінованого їм суспільно-небезпеченого діяння за ч.1 ст.14, п.п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України, не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України» в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Однак аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись сукупністю зібраних доказів з токи зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, у зв`язку з чим залишилися нез`ясованими обставини, які мають суттєве значення для законного та обґрунтованого вирішення даного питання по суті та ухвалення обвинувального вироку, а тому колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано суду жодних переконливих доказів, що в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наявний склад інкримінованого їм злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів, а тому обвинувачені підлягають виправданню за вищевказаними статтями КК України з підстав, передбачених ст.373 КПК України.

Так, в ході судового провадження судом заслухано показання обвинувачених, потерпілого ОСОБА_10 , та вищенаведені покази свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_22 .

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 категорично заперечували сам факт готування заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_11 суду пояснив, що ніколи раніше не знав ОСОБА_10 , це прізвище вперше почув від слідчого. ОСОБА_12 ніколи не розповідав йому про свої відносини з ОСОБА_22 і ніколи не просив його скоїти будь-який злочин. ОСОБА_12 стверджував в судовому засіданні, що ніколи ОСОБА_22 не просив його вчиняти будь-які злочини, а тим більше вбивства ОСОБА_10 , якого він знає як односельчанина на ім`я ОСОБА_23 . Знає, що він був активістом «Самооборони» і один раз разом з ним приймав участь у акції непокори. Ніколи він не погрожував ОСОБА_10 і взагалі майже не спілкувався з ним декілька років.

Свідок ОСОБА_22 , відносно якого закрито кримінальне провадження, підтвердив покази ОСОБА_12 стосовно того, що ніколи не просив ні його, ні ОСОБА_11 , з яким взагалі мало знайомий, скоїти вбивство ОСОБА_10 . Останнього знає як односельчанина, відносин з ним ніяких не підтримував, конфліктів з ним у нього не було, ніяких погроз з його боку ОСОБА_10 не було.

Сам потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні заявив, що про те, що на нього готується замах на вбивство, він дізнався весною 2015 року від працівників правоохоронних органів. У нього дійсно виникли погані стосунки з ОСОБА_22 , який, на його думку, викрадав спирт зі спиртозаводу. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_12 з приводу того, щоб домовитись про те, щоб віни не заважав їм працювати на заводі. Ця розмова відбулась десь перед президентськими виборами в 2014 році. Заявив, що по телефону йому не погрожували. Через деякий час на дорозі неподалік від спиртозаводу до нього на автомобілі «Ауді» червоного кольору під`їхали ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та чоловік на ім`я ОСОБА_30 . Із машини вийшли ОСОБА_12 і ОСОБА_30 та підійшли до нього. ОСОБА_12 сказав йому забрати бійців Самооборони з заводу і не втручатися, при цьому додав, що «його здоров`я коштує тону спирту». ОСОБА_22 до нього в цей день не підходив, але потім один раз дзвонив і погрожував. Це було один раз. Про цю розмову він розповів дільничному інспектору, який пообіцяв розібратись. А ОСОБА_12 більше до нього не підходив і не дзвонив. Реальних погроз побоюватись за своє життя у нього не було.Також потерпілий зазначив, що на лаві підсудних мають також з обвинуваченими сидіти ОСОБА_22 та ОСОБА_60 .

А також вищенаведеними показами свідків ОСОБА_61 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 спростовується факт того, що до потерпілого ОСОБА_10 з боку обвинувачених були погрози вбивством.

Таким чином, показами самого потерпілого ОСОБА_10 та вищеперерахованих свідків спростовується твердження обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_12 здійснював систематичні реальні погрози на адресу потерпілого ОСОБА_10 . Останній при дачі показів плутався в датах, коли саме йому висловлював погрози ОСОБА_36 і ОСОБА_18 , його твердження, що нібито така розмова відбулась перед президентськими виборами в 2014 році (які відбулись в травні 2014 року), протирічать показам свідків ОСОБА_61 , ОСОБА_57 , які в суді стверджували, що ОСОБА_10 сказав їм про погрози в серпні 2014 року і до квітня 2015 року ні про які погрози їм потерпілий не говорив. Про те, що на потерпілого нібито готувався замах на вбивство, вони дізнались від самого ОСОБА_10 весною 2015 року, а останній - від працівників міліції.

Факт того, що ОСОБА_12 обіцяв грошову винагороду ОСОБА_11 за вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , як стверджує обвинувачення, не знайшов свого підтвердження в суді. Це твердження ґрунтується на припущеннях. При цьому жодна стенограма не містить достовірних висловлювань з цього приводу, а також з приводу такого, що готується замах саме на ОСОБА_10 , крім того, номери телефонів не ідентифіковані, зокрема, що вони належали саме обвинуваченим.

Твердження обвинувачення, що саме з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , за попередньо узгодженим планом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 виїхав з місця свого проживання в Одеській області до місця вчинення злочину, що знаходиться в селі Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківській області, де проживає потерпілий ОСОБА_10 , не підтверджено доказами, наданими обвинуваченням, ґрунтується на припущенні. Сам ОСОБА_11 в суді заявив, що виїхав з місця свого постійного проживання в Одеській області 08.04.2015 року з метою придбати в Івано-Франківській області сільхозтехніку для здійснення підприємницької діяльності, а затриманий він був в м.Чернівці в той ж день. Під час його затримання з автомобіля його знайомого ОСОБА_20 був знайдений та вилучений пістолет, який йому не належав, при цьому сам факт виявлення цього пістолета він не бачив, тому, що лежав обличчям до землі під час проведення огляду автомобіля з участю понятих, який розпочався через декілька годин після того, як його працівники міліції витягли з автомобіля.

Всі вищевказані докази та документи містять суперечності, обставини скоєння інкримінованого органами досудового слідства злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11,12 13 ч.2 ст.115 КК України, фактично не встановлені, а тому оцінюючи в сукупності показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_61 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , досліджені судом докази та документи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України не доведена, оскільки покази потерпілого та свідків, а також докази здобуті в ході досудового розслідування є суперечливими та не послідовними і базуються на припущеннях; в суді також не доведено, що дії обвинувачених мають ознаки готування до умисного противоправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , а тому обвинувачених за ч.1 ст.14, п.п.11,12,13 ч.2 ст.115 КК України слід виправдати.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), то колегія суддів вважає, що зазначене обвинувачення також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

Допитаний як обвинувачений в судовому засіданні 11.05.2016 р. ОСОБА_11 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України категорично заперечував, стверджував що в автомобілі під керуванням ОСОБА_20 , де він був пасажиром, перевозив лише особисті речі. Яким чином, коли і як пістолет Макаров «ПМ» попав під переднє праве сидіння вказаного автомобіля йому невідомо.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_11 без належного дозволу придбав, а далі зберігав бойовий пістолет марки « Макаров» серійний номер « НОМЕР_20 », калібру 9 мм та дванадцять бойових патронів до нього також калібру 9 мм, який, як зазначено в обвинувальному акті, біля 21 години 35 хвилин у м. Чернівці по вул. Головній № 57 вказаний пістолет та вісім бойових патронів, які були завернуті в перчатку, вилучені з під переднього пасажирського сидіння автомобіля марки « Geely Emgrant-7» д.н.з. НОМЕР_21 під керуванням водія ОСОБА_20 .

Обвинувачення стверджує, що винність ОСОБА_11 у вчиненні вказаного злочину підтверджується протоколом огляду автомобіля від 08.04. 2015 р., який було розпочато в 21 годину 35 хвилин за участю понятих ОСОБА_62 та ОСОБА_63 ( том 5, а.с. 8)

З протоколу огляду автомобіля вбачається, що вищевказана зброя була виявлена під правим пасажирським сидінням де раніше, нібито, знаходився ОСОБА_11 . В графі протоколу огляду « застосовані технічні засоби» є закреслення.

Під час судового засідання був досліджений відеозапис огляду автомобіля, однак з даного відеозапису не вбачається, коли він розпочався, коли закінчився, не вказані характеристика технічних засобів та носіїв інформації, дата проведення. Відсутнє зображення самого ОСОБА_11 під час даної слідчої дії.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_62 пояснив, що був присутнім 08.04.2015 року у якості понятого при огляді автомобіля по вул.Головній в м.Чернівці. Коли працівники міліції запросили його бути понятим та привели до автомобіля, то ОСОБА_11 в автомобіля не було, він знаходився в стороні і біля нього перебували працівники міліції. Дійсно під переднім пасажирським сидінням був знайдений пістолет, загорнутий у рукавицю. Коли саме був затриманий автомобіль і хто в ньому і де знаходився під час затримання, пояснити не може.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Ці данні встановлюються процесуальними діями, які фіксуються відповідно до вимог ст. 104 КПК України протоколом.

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд вважає, що у зв`язку з тим, що в протоколі огляду автомобіля в графі «Застосовані технічні засоби» є закреслення, а дослідженого відеозапису огляду автомобіля не вбачається коли він розпочався, коли закінчився, не вказані характеристика технічних засобів та носіїв інформації, дата проведення, то вказаний документ в силу ч. 1 ст. 87 КПК України повинен бути визнаний недопустимим доказом, оскільки при здійсненні огляду автомобіля слідчим було порушено вимоги ст.ст. 104, 107 КПК України.

Зазначене підтверджується і рішенням Конституційного Суду України у справі №1-31/2011 від 20 жовтня 2011 р., де чітко зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, які отримані незаконним шляхом, тобто на доказах, які отримані без додержання конституційних положень або з порушенням порядку, який встановлено законом - кримінально-процесуальним Кодексом України.

Що стосується посилання обвинувачення, як на доведеність вини ОСОБА_11 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, на протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 10.04.2015 року, під час якого, як стверджує обвинувачення, було виявлено та вилучено чотири патрона калібру 9 мм., які за твердження обвинувачення, незаконно зберігав ОСОБА_11 , то суд вважає, цей доказ є недопустимим, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній оригінал протоколу обшуку.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференціїї свідок ОСОБА_64 показав, що він був присутній в якості понятого при обшуку помешкання ОСОБА_11 , однак де саме і хто в будинку виявив патрони, він не бачив, весь час перебував біля працівника міліції, який складав протокол обшуку, що вилучені речи під час обшуку були упаковані, однак він не розписувався на пакувальних бирках, також не розписувався на вказаних бирках і інший понятий.

Свідок ОСОБА_40 також пояснив, що був присутнім в якості понятого при обшуку помешкання ОСОБА_11 , під час якого крім чоловічого взуття нічого не вилучили.

З висновку судової експертизи експерта НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області № 1254,1255 від 11.06.2015 р. (том 7, а.с. 157) вбачається, що на експертизу було слідчим надано набої в кількості чотири штуки та ще 41 патрон , які були опечатані печаткою експерта НДЕКЦ № 37.

З протокол огляду речей від 08.07.2015 р. (том 7, а.с. 162), які надійшли від експерта., вбачається, що без понятих , спеціалістом оглянуто було «в тому числі набої до пістолета 3 штуки». Після огляду експертом Лисак опечатані вказані предмети печаткою НДЕКЦ № 17.

З постанови слідчого про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 08.07.2015 року ( том 7, а.с. 163) вбачається, що речовими доказами є лише чотири патрони.

Таким чином, з огляду на те, що в матеріалах кримінальної справи відсутні процесуальні документи щодо вилучення з помешкання ОСОБА_11 чотирьох набоїв під час обшуку житла, де він мешкав, зокрема протокол обшуку в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадження за № 0001721 ( том 7 а.с. 147-150), то наступні процесуальні дії, зокрема проведення відповідних експертних досліджень щодо вказаних чотирьох набоїв не можуть бути визнані допустимими доказами, зокрема висновки судових експертиз № 1254 та № 1255 від 11.06.2015 року які були проведені по постанові слідчого від 19.05.2015 року. ( том 7 а.с. 157 )

При цьому, колегія суддів критично відноситься до твердження обвинувачення стосовно того, що ОСОБА_11 під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування вирізав в умовах СІЗО м.Чернівці із кримінального провадження протокол обшуку, оскільки в матеріалах кримінального провадження є тільки довідка слідчого про те, що ОСОБА_11 вчинені такі дії (т.7, а.с.147-150). Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження є довідка на запит адвоката стосовно того, що в цей день був проведений особистий обшук ОСОБА_11 в СІЗО, під час якого у останнього заборонених предметів виявлено не було. Посилання обвинувачення на те, що по даному факту в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження, не може бути судом взято до уваги, оскільки на час розгляду провадження в суді ОСОБА_11 постанова про підозру у вчиненні злочину не була вручена, обвинувального вироку по даному факту відносно ОСОБА_11 не має. А у відповідності до ст. ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Будь-яких інших доказів, які б вказували не причетність ОСОБА_11 до злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, стороною обвинувачення надано суду не було.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказані докази є неналежними і вина ОСОБА_11 в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України прокурором не доведена, а тому ОСОБА_11 необхідно виправдати в цій частині обвинувачення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2014 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням дій обвинувачених при вчиненні злочину і покарання, яке буде призначено судом, має бути законним, справедливим, обґрунтованим та індивідуальним. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження скоєння нових злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинувачених, з врахуванням всіх обставин вчинення злочину, скоєння якого судом вважається доведеним, суд дійшов до висновку, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, обираючи обвинуваченому ОСОБА_11 вид та міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину; конкретні обставини справи та відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав частково, ролі обвинуваченого у вчиненні злочину, той факт, що тяжких наслідків від злочину не настало, матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_14 частково відшкодував.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та підвищену небезпеку вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 не можливе без ізоляції від суспільства, і вважає, що йому слід призначити покарання саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, при призначенні покарання судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_11 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно вимог ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України при призначені покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті.

Обвинувачений ОСОБА_11 висловив жаль з приводу вчиненого та в судовому засіданні висловив готовність несення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, переконував колегію суддів у тому, що він для себе зробив необхідні та позитивні висновки, а тому суд вважає ці обставини такими що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що ОСОБА_11 є особою раніше не судимою, щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати до останнього вимоги ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.187 КК України, що буде достатнім для його виправлення та виконання завдань кримінального судочинства, а саме у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_12 вид та міру покарання, колегія суддів також приймає до уваги характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини зазначеного кримінального провадження, останній вину не визнав, тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються дані про особу ОСОБА_12 , який має постійне місце проживання, позитивні характеристики, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на спеціальних обліках останній не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Судом при призначенні міри покарання також враховується думка потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суд, у разі визнання обвинувачених винними, дати їм шанс на виправлення, вона їх вибачила, шкода в сумі 80000 грн. їй відшкодована.

Таким чином, враховуючи вищевикладену думку потерпілої, а також наявність на утриманні обвинуваченого двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає за можливе застосувати до останнього вимоги ч.1 ст.69 КК України та призначити йому покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.187 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та той факт, обвинувачений є особою раніше судимою, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 не можливе без ізоляції від суспільства, підстав для застосування до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України немає.

У порядку ст.128 КПК України потерпілою ОСОБА_9 пред`явлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на суму 176 883,47 грн. матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Під час судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_9 зменшила позовні вимоги до 96 883,47 грн. з урахування того, що родичами ОСОБА_11 їй було відшкодовано 80 000 гривень.

А тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, спричинена потерпілій матеріальна шкода в сумі 96 883,47 гривень підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в солідарному порядку.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Що стосується 18000 грн., які були вилучені в помешканні ОСОБА_18 , де на той час перебувала його вагітна дружина ОСОБА_48 , яка відразу заявила, за зазначені гроші належать їй особисто, оскільки вона їх позичила у зв`язку з майбутніми пологами у ОСОБА_49 , що, в свою чергу підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_45 , то суд вважає, що вищевказані кошти підлягають поверненню ОСОБА_48 за належністю.

Разом з тим, що стосується особистих коштів, вилучених в обвинувачених, а також автомобіля «ВАЗ-211340», що належить на праві особистої власності обвинуваченому ОСОБА_12 , то суд вважає за доцільне звернути зазначене майно обвинувачених в рахунок відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_9 .

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

Визнати ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.14, п.11,12, 13 ч.2 ст.115 КК України невинним та по суду його виправдати.

Визнати ОСОБА_11 у пред`явленому обвинувачені по ч.1 ст.263 КК України невинним та по суду його виправдати.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

Визнати ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.14, п.11,12, 13 ч.2 ст.115 КК України невинним та по суду його виправдати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зарахувати попереднє ув`язнення, відраховуючи початок строку відбування покарання ОСОБА_11 з 08.04.2015 року, ОСОБА_12 з 23.04.2015 року до набрання вироком чинності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк попереднього ув`язнення зарахувати у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України до призначеного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 солідарно 96 883,47 гривень.

Розмір витрат за проведені під час досудового розслідування експертизи на загальну суму 22 595, 92 гривень стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави, а саме по 11 297,96 грн. з кожного; зокрема: 147, 42 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 2936 від 12.12.2014 (сліди рукавичок); 147, 42 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 2935 від 15.12.2014 (сліди тканини); 245, 70 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 2937 від 12.12.2014 (сліди взуття); 147, 42 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 2938 від 12.12.2014 (сліди взуття); 245, 52 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 1233 від 11.06.2015 (сліди тканини); 11818, 24 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Вінницькій області генетико-молекулярної експертизи № 180 від 17.04.2015; 1384, 95 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Вінницькій області генетико-молекулярної експертизи № 290 від 08.06.2015; 306, 90 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області авто-товарознавчої експертизи № 366-а від 17.06.2015; 184, 14 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області балістичної експертизи № 1256-К від 19.06.2015; 184, 14 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області балістичної експертизи № 1258-К від 18.06.2015; 245, 52 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області комплексної балістичної експертизи № 1254, 1255 від 11.06.2015; 184, 14 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області балістичної експертизи № 878-К від 09.04.2015; 6924, 75 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Вінницькій області генетико-молекулярної експертизи № 203 від 10.06.2015; 245, 52 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області балістичної експертизи № 1550 від 26.06.2015; 184, 14 гривень, за проведення експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області експертизи холодної зброї № 1257-К від 19.06.2015.

Автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS», держаний номерний знак НОМЕР_22 , який згідно відомостей УДАІ УМВС України в Чернівецькій області зареєстрований за ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_5 , який за клопотанням представника власника, повернуто останньому, під розписку залишити за належністю ОСОБА_19 .

Речові докази:

- сліди взуття на одному відрізку темної дактоплівки, що вилучені з підлоги кладової кімнати приміщення №4;

- сліди тканини та чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки: 1-2 з зовнішньої поверхні дверей в кімнату №1; 3 з зовнішньої поверхні комоду в кімнаті №8; 4 з зовнішньої поверхні пластикової коробки з надписом «Ferrero» в кімнаті №6;

- два зажими (затискачі) білого кольору, які знаходилися в кімнаті №2, які вилучені 10.12.2014 під час огляду місця події - житлового будинку АДРЕСА_4 , які здані на зберігання в камеру схову речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, для вирішення їхньої подальшої долі у суді - знищити.

Цифровий носій - DVD-диск марки «SONY», ємкістю 4,7 Gb., з відео файлами з камер відео спостереження ТЦ «Майдан», що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 71 за 28.11.2014., залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази:

- стартовий пакет від сім-картки оператора стільникового зв`язку оператора «Київстар» № НОМЕР_23 , номер абонента « НОМЕР_24 »;

- коробку від мобільного телефону з відповідною заводською наклейкою, на якій наявні ідентифіковані дані телефону, а саме: стільниковий телефон модель GT-E1200ZKISEK, колір black, дата виробництва листопад 2014 року, ІМЕІ: НОМЕР_25 , що вилучені 10.04.2015 під час обшуку житла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , які здані на зберігання в камеру схову Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області до подальшого вирішення питання щодо них у суді повернути ОСОБА_11 .

Речі належні ОСОБА_11 , а саме: куртку зимову чорного кольору фірми «Mondo», яка здана на зберігання в камеру схову речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, для вирішення їхньої подальшої долі у суді повернути ОСОБА_11 ..

Речі належні ОСОБА_12 , а саме: спортивні балонові штани темно-синього кольору фірми «Nike»; спортивні байкові штани темно-синього кольору фірми «Boomerang»; вельветові штани брюки, чорного кольору фірми «OMANS»; джинсові штани брюки, чорного кольору фірми «Torero»; куртку чорного кольору з балонового матеріалу фірми «CAPPA; куртку синього кольору з балонового матеріалу фірми «Adidas., спортивні штани чорно-сірого кольору з байкового матеріалу фірми «Reebok»; спортивні штани чорного кольору з балонового матеріалу фірми «Adidas»; спортивні штани сірого кольору фірми «Adidas» з балонового матеріалу, які здані на зберігання в камеру схову речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, для вирішення їхньої подальшої у суді повернути ОСОБА_12 .

Речові докази:

- ланцюжок із жовтого металу з кулоном округлої форми у вигляді знаку зодіаку «Водолій» поєднаний жовтим та сірим металом;

- кільце із жовтого металу у вигляді обручки;

- кільце із жовтого металу у вигляді обручки, які передати на зберігання у філію - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» - повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Речові докази:

- сліди рукавичок на трьох відрізках липкої прозорої стрічки: 1 з поверхні дипломату в кімнаті №1; 2 з зовнішньої поверхні шафи в кімнаті №6; з поверхні столу в кімнаті №12;

- сліди взуття на чотирьох відрізках світлої дактоплівки: 1-2 з поверхні підлоги в кімнаті №7; 3-4 з поверхні підлоги в кімнаті №10, що вилучені 10.12.2014 під час огляду з місця події - житлового будинку АДРЕСА_4 , які здані на зберігання в камеру схову речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, для вирішення їхньої подальшої у суді - знищити.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_26 з сім-картою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» номер абонента « НОМЕР_13 », належного ОСОБА_12 та на які накладено арешт звернути в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Речові докази - мобільний телефон марки «Iphone-5S» ІМЕІ: НОМЕР_27 , з сім-карткою оператора «Київстар» номер абонента « НОМЕР_28 », належного свідку ОСОБА_22 , який переданий на зберігання останньому під розписку залишити за належністю ОСОБА_22 .

Речові докази:

- вилучений у свідка ОСОБА_27 мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-Е1200» ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- вилучений у свідка ОСОБА_28 мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-Е1200» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_29 , які здані на зберігання в камеру схову речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, - знищити.

Речовий доказ - виріб з жовтого металу у формі жіночого ланцюжка з наявним клеймом «585», залишені для подальшого зберігання у приміщенні УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 2 «Б», звернути в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Речовий доказ - хрестик на якому наявне клеймо «4ОА» повернути ОСОБА_65 .

Зняти накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.04.2015 року арешт на майно, а саме 18000 грн. та повернути зазначені кошти за належністю ОСОБА_65 .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung GT E-1200», ІМЕІ: НОМЕР_25 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», номер абонента « НОМЕР_30 », зданих на зберігання в камеру схову Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області та на які 10.07.2015 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівців накладено арешт - звернути в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Речові докази по кримінальному провадженню 8 патронів калібру 9 мм. та пістолет марки «ПМ» калібру 9 мм., серійний номер « НОМЕР_20 », які зберігаються в камері схову УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню 2 патрона калібру 9 мм., які зберігаються в камері схову УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - 4 патрона калібру 9 мм., які зберігаються в камері схову УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню мобільний телефон марки «NOKIA-202» ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 із сім карткою «МТС України» номер абонента « НОМЕР_17 » та сім карта «Київстар» номер абонента « НОМЕР_18 », який зберігається в ОСОБА_29 залишити за належністю ОСОБА_29 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_26 з сім-картою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» номер абонента « НОМЕР_13 », який зберігається в камері схову Першотравневого РВ УМВС в Чернівецькій області, звернути в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Зняти накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівців від 10.07.2015. арешт на майно ОСОБА_11 , а саме: гроші в суму 1770 гривень, гроші в сумі 1600 доларів США, які передано на зберігання у філію - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та звернути зазначені грошові кошти в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Зняти накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27.04.2015. арешт на майно ОСОБА_12 , а саме: гроші в сумі 7000 гривень; автомобіль марки «ВАЗ-211340», сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_31 » та звернути в рахунок погашення позовних вимог ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
СуддяОСОБА_3