Дата документу 12.08.2015
Справа № 334/5318/15-к
Провадження № 1-кп/334/441/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження № 0002811 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше засудженого :

- 30.12.2008р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяців. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.12.2009р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.12.2008р. та призначено остаточно покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 16.02.2012р.;

- 21.07.2010р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 249 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, приєднати частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 21.12.2009р. та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі. Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.02.2012р. звільнений на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на 3 місяці 28 днів.

- 28.07.2014р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 249 КК України до штрафу в доход держави в розмірі 1700 грн. Штраф сплачено 10.08.2015р.;

- запобіжний захід не обирався;

- за ст. 389 ч.1 КК України;

в с т а н о в и в :

28.07.2014р. ОСОБА_4 був засуджений Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст. 249 ч.1 КК України з призначенням покарання в виді штрафу у розмірі 1700 грн. В судовому засіданні при оголошенні вироку від 28.07.2014р., ОСОБА_4 був присутній, про призначення покарання та необхідність його виконання знав достовірно, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_4 у розписці та пам`ятці, де йому було роз`яснено вимоги законодавства щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу за вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_4 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документу про сплату штрафу.

Але, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обов`язок у місячний строк сплатити штраф, згідно вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2014р., умисно, без поважних причин починаючи з 28.07.2014р. ухилявся від сплати штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.1 КК України визнав повністю, пояснив, що він не працює, тому не зміг своєчасно сплатити штраф.

Просить врахувати, що на сьогоднішній день штраф сплачено та суворо його не карати.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.389 ч.1 КК України, як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, судимість не погашена, сплатив штраф в повному розмірі, позитивно характеризується, на диспансерному обліку в КУ Обласна психіатрична лікарня, КУ Запорізький обласний наркологічний диспансер не перебуває, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не наступило, має на утримання неповнолітню дитину.

Враховуючи викладені обставини справи і дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України, зобов`язати засуджену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

У зв`язку зі сплатою штрафу за вироком Ленінського районного суду від 28.07.2014р. не застосовувати ст. 71 КК України та не призначати покарання за сукупністю вироків.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1