Провадження № 11-кп/780/983/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 08.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
08 серпня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
особи, яку звільнено від відбування покаранян: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2016 року, якою залишено без задоволення заяву прокурора про перегляд ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и л а:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.11.2014 року.
Свою заяву прокурор обґрунтував тим, що 27.11.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом було винесено ухвалу про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.11.2014 року. В той же час, 25.11.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру в тому, що 04.05.2015 року він вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, про що не було відомо як Білоцерківському міськрайонному відділу КВІ, так і відповідно суду, який розглядав подання. Зазначену обставину прокурор вважає нововиявленою, в зв`язку з чим просив переглянути ухвалу суду від 27.11.2015 року.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2016 року вище зазначену заяву прокурора залишено без задоволення.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України 25.11.2015 року, тобто після фактичного закінчення встановленого судом іспитового терміну (після 18.11.2015 року), і на кваліфікацію дій ОСОБА_7 вказаний факт не впливає.
Тому суд прийшов до висновку, що заява прокурора про перегляд ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.
Крім цього, суд в ухвалі зазначив, що заяву прокурором про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано після встановленого ст. 461 КПК України строку, оскільки в судовому засіданні прокурор заявив, що про прийняття рішення щодо звільнення ОСОБА_7 від покарання їм стало відомо тільки 24.02.2016 року, при цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надійшла до суду лише 27.05.2016 року, тобто більше як через 3 місяці, як це визначено законом. Крім цього, під час розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового терміну в судовому засіданні 27.11.2015 року приймав участь прокурор, який не заперечував проти задоволення клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду їх заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не враховано, що на час винесення Білоцерківським міськрайонним судом 27.11.2015 року ухвали про звільнення ОСОБА_7 від покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, суду не було відомо про факт вчинення ОСОБА_7 04.05.2015 року нового умисного злочину проти власності у період іспитового строку. Тому, на думку прокурора, суд, враховуючи ч.1 ст. 78 КК України, не мав підстав для звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового терміну.
Також апелянт зазначає, що твердження суду щодо пропущення прокурором строку для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є помилковим, оскільки прокурору стало відомо про зазначений факт 24.02.2016 року під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, під час надання стороною захисту доказів у цій справі, та враховуючи положення ст. 115 КПК України, останній день 3 місячного строку для звернення з даною заявою закінчувався 25.05.2016 року, коли і була направлена поштою заява до суду. Тому на думку прокурора, заява ними подана у строк, передбачений ч.1 ст. 461 КПК України.
В зв`язку з цим, апелянт просить скасувати ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2015 року та 15.06.2016 року.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 02/15 ОСОБА_7 , останній вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном 1 рік (а.с. 2-3).

18.11.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся начальник Білоцерківського міськрайонного ВКВІ з поданням про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового терміну (а.с. 44 матеріалів особової справи № 02/15 ОСОБА_7 ).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2015 року ОСОБА_7 звільнено від покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року в зв`язку із закінченням іспитового терміну. Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд зазначив, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 в період встановленого судом іспитового терміну, перебуваючи на обліку у Білоцерківському МВКВІ, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, призначений судом іспитовий термін закінчився (а.с. 51, 52 матеріалів особової справи № 02/15 ОСОБА_7 ).

25.05.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся прокурор з заявою про перегляд ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив новий злочин, про що при винесенні зазначеної ухвали суду відомо не було.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2016 року заяву прокурора залишено без задоволення з посиланням на те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення лише 25.11.2015 року, тобто після фактичного закінчення встановленого судом іспитового терміну, що не впливає на кваліфікацію його дій. Також, суд в ухвалі зазначив, що заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана після встановленого ст. 461 КПК України строку.

Відповідно до ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 15.06.2016 року, прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області стало відомо про винесення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвали від 27.11.2015 року - 24.02.2016 року, під час судового розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимоги ст. 115 КПК України, останній день трьох місячного строку для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами закінчується 25.05.2016 року, тобто, в день, коли вищезазначена заява була направлена поштою до суду, що підтверджується поштовим штампом на конверті (а.с. 29).

А тому висновок суд першої інстанції про те, що заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана після встановленого ст. 461 КПК України строку є помилковим.

В той же час, з матеріалів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що 25.11.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001804, а 25.01.2016 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, направлений до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Згідно зазначеного обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2015 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у відділі з продажу велосипедів «Велодрайв», що розташований за адресою: бул. 1-го Травня, 13 в м. Біла Церква Київської області, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих вчинив крадіжку велосипеду (а.с. 7-9).

У судовому засіданні прокурор та ОСОБА_7 підтвердили, що на даний час обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України перебуває на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються, в тому числі, обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність наступних умов: їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За змістом ст. 78 КК України звільненню від призначеного покарання після закінчення іспитового строку підлягають засуджені, які виконали покладені на них обов`язки та не вчинили під час іспитового строку нового злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 04.05.2015 року вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і зазначена обставина не була відома суду під час розгляду подання Білоцерківського МВ КВІ про звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового терміну встановленого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року, на думку колегії суддів зазначений факт є нововиявленою обставиною, яка впливає на результат розгляду подання Білоцерківського МВ КВІ про звільнення ОСОБА_7 від покарання.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без задоволення заяву прокурора про перегляд ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання за нововиявленими обставинами, в зв`язку з чим ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2016 року підлягає скасуванню.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 04.05.2015 року, в період іспитового строку, встановленого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року, вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, то він відповідно до вимог ст. 78 КК України не може бути звільнений судом від призначеного йому покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2015 року також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2016 року, якою залишено без задоволення заяву прокурора про перегляд ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 27.11.2015 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання за нововиявленими обставинами та ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2015 року, якою звільнено ОСОБА_7 від покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року в зв`язку із закінченням іспитового строку скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4