Справа № 473/2290/16-к
Провадження № 1 КП/473/144/2016.
ВИРОК
іменем України
"04" серпня 2016 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Софіївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 25.02.1999 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140 КК України /в редакції 1960 року/ до 02 років виправних робіт,

2. 19.04.2000 року Замостянським районним судом міста Вінниці за ст. 17 81 ч.3, ст. 43 КК України /в редакції 1960 року/ до 03 років 06 місяців позбавлення волі,

3. 15.11.2004 року Подольським районним судом міста Києва за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 07 років 06 місяців позбавлення волі,

4. 19.11.2012 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 05 років позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 15 жовтня 2015 року за постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 07.10.2015 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на 01 рік 06 місяців 25 днів,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
11 червня 2016 року біля 13 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_7 з метою отримати повернення грошового боргу з боку потерпілого ОСОБА_5 , прибув на територію подвір`я житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає потерпілий.

Перебуваючи у вказаному місці обвинувачений ОСОБА_7 впевнився, що потерпілий ОСОБА_5 та інші мешканці житлового будинку в даний час доби були відсутні за місцем помешкання, а також, що за його діями ніхто не спостерігає, у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Шляхом розбиття віконного скла, обвинувачений ОСОБА_7 , через утворене пошкодження віконної рами, проник до приміщення будинку, звідки намагався таємно викрасти майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон моделі «LG - 0168» вартістю 120 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС України» вартістю 15 гривень, планшет моделі «Lenovo A7» вартістю 2755 гривень з шкіряним чохлом вартістю 223 гривні, пакунок кави «Нескафе класік» вартістю 90 гривень, аудіоплеер моделі «Casio AS-2430R» вартістю 42 гривні, телевізійний пульт дистанційного керування «Mystery» вартістю 64 гривні, а також паспорт громадянина України та картку платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3309 гривень. Але довести до кінця свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_7 не зміг, від причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочинів власником будинку.

Позиція обвинуваченого
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та підтвердив скоєння ним незакінчених замахів на вчинення даних злочинів при викладених вище обставинах. Він погодився з кількістю та вартістю майна, яким він намагався заволодіти злочинним шляхом, зазначивши при цьому, що потерпілому ОСОБА_5 повністю відшкодована завдана матеріальна шкода, заподіяна внаслідок скоєння ним незакінчених замахів на вчинення даних злочинів, щляхом повернення потерпілому його майна, паспорта громадянина України та іншого важливого документа, яким є картка платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 ..

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та підтвердженими в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Відповідно до протоколу огляду місця події від 11 червня 2016 року, слідчим органу досудового розслідування в місті Вознесенську Миколаївської області оглянуто житловий будинок з прилеглою територією, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого оглянуті речі потерпілого ОСОБА_5 , якими намагався заволодіти шляхом їх таємного викрадення обвинувачений ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон моделі «LG - 0168» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС України», планшет моделі «Lenovo A7» з шкіряним чохлом, пакунок кави «Нескафе класік», аудіоплеер моделі «Casio AS-2430R», телевізійний пульт дистанційного керування «Mystery», а також паспорт громадянина України та картку платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 /а.к.п. 19 29/.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 11 червня 2016 року речовими доказами за кримінальним провадженням визнані: мобільний телефон моделі «LG - 0168» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС України», планшет моделі «Lenovo A7» з шкіряним чохлом, пакунок кави «Нескафе класік», аудіоплеер моделі «Casio AS-2430R», телевізійний пульт дистанційного керування «Mystery», а також паспорт громадянина України та картку платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , які відповідно до зберігальних розписок повернуті потерпілому ОСОБА_5 /а.к.п. 30, 31, 46/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 18 липня 2016 року визначена вартість майна потерпілого ОСОБА_5 , яким намагався заволодіти шляхом його таємного викрадення обвинувачений ОСОБА_7 , а саме: мобільного телефону моделі «LG - 0168», планшету моделі «Lenovo A7» з шкіряним чохлом, аудіоплеера моделі «Casio AS-2430R», телевізійного пульту дистанційного керування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». /а.к.п. 41 45/.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_7 , мотиви зміни обвинувачення та мотиви неврахування позиції захисту.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.357 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння будь яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

Аналізуючи пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 , виходить із сукупності всіх обставин вчинених ним діянь, матеріалів кримінального провадження, враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 , що передувала подіям кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 , а також особисті стосунки обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 , які були знайомі та мали цивільно правові відносини між собою. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до наслідків своїх дій, які були розпочаті з прямим умислом, були безпосередньо спрямовані на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 та заволодінні при цьому паспортом громадянина України з карткою платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 .. Але довести до кінця свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_7 не зміг, від причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочинів власником будинку.

В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне змінити кваліфікацію злочину обвинуваченому ОСОБА_7 , за фактом незаконного заволодіння паспортом громадянина України з карткою платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , який був кваліфікований на досудовому слідстві органом досудового слідства та державним обвинуваченням в судовому засіданні за ч.3 ст.357 КК України, як закінчений злочин, з ч.3 ст.357 КК України на ч.3 ст.15 ч.3 ст.357 КК України, так як в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 діяв з прямим умислом, але і при цьому злочин, передбачений ч.3 ст.357 КК України, не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як і злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який на досудовому слідстві органом досудового слідства та державним обвинуваченням в судовому засіданні був кваліфікований як незакінчений замах на вчинення злочину, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Доводи захисника в судовому засіданні, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням підлягають кваліфікації не за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а за ст.356 КК України, як самоправство, внаслідок існування цивільно правових відносин між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 суд знаходить неспроможними. Відсутність умислу обвинуваченого ОСОБА_7 на самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення будь-яких дій, правомірність яких би могла б оспорюватися потерпілим ОСОБА_5 , та спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 саме на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , з проникненням у житло незаконним шляхом, приводить суд до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 діяв з прямим умислом, направленим саме на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , вартість якого істотно перевищувала суму боргу перед ним потерпілим ОСОБА_5 , на яку посилався обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні. Таким чином суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх умисних дій та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Як обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, повне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Як обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання
При визначенні виду та міри покарання, яке слід засосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним незакінчених замахів на вчинення даних злочинів, один із яких є тяжким злочином, а інший злочином невеликої тяжкості. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_7 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_7 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, є судимим, та вчинив незакінчені замахи на вчинення двох злочинів в період умовно дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України від відбування основного покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2012 року.

Суд при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які не були доведені до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, повне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , відсутність будь яких позовних вимог як матеріального, так і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 з боку потерпілого ОСОБА_5 ..

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, призначений відповідно до ч.1 ст.70 КК України, в мінімальних межах, визначених санкцією ч.3 ст.185 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який був засуджений за вироком Шевченківського районного суду міста Київа від 19 листопада 2012 року, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 05 років позбавлення волі, і був звільнений з місця відбування покарання 15 жовтня 2015 року за постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 07 жовтня 2015 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на 01 рік 06 місяців 25 днів та знову вчинив незакінчені замахи на вчинення двох злочинів в період умовно дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України від відбування основного покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2012 року.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд застосовує вимоги ч.1 ст.71 КК України та не знаходить підстав для призначення покарання основного обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 30/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

-за ч.3 ст.15 ч.3 ст.357 КК України в виді 01 /одного/ року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити 03 /три/ роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2012 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити 03 /три/ роки 03 /три/ місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в СІЗО УДПтСУ в Миколаївській області, обчислюючи строк відбування основного покарання з дня його взяття під варту, тобто з 11 червня 2016 року, зарахувавши обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбуття основного покарання строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2016 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази за кримінальним провадженням: мобільний телефон моделі «LG - 0168» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС України», планшет моделі «Lenovo A7» з шкіряним чохлом, пакунок кави «Нескафе класік», аудіоплеер моделі «Casio AS-2430R», телевізійний пульт дистанційного керування «Mystery», паспорт громадянина України та картку платника податків з номером ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , які відповідно до зберігальних розписок повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 , як законному власнику даних речей та документів. /а.к.п. 30, 31, 46/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_8 ДРОБИНСЬКИЙ