Справа № 461/2503/16-к>
Провадження № 1-кс/461/1871/16
УХВАЛА

22.04.2016 р. Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

заявника ОСОБА_3

слідчого прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Львівської області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,-

в с т а н о в и в :

14.04.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого прокуратури Львівської області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні. Скаргу мотивував тим, що суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 виніс незаконну ухвалу по цивільній справі, яка дозволила ввести в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає цю ухвалу незаконною і зазначає, що цими діями суддя ОСОБА_5 унеможливив виконання вимоги преведення земельної ділянки за цією адресою до попереднього стану, наніс ОСОБА_3 шкоду, позбавивши захисту прав на житло. Просить скасувати постанову прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 28.03.2016 р. по кримінальному провадженню № 0000008 про відмову визнання ОСОБА_3 потерпілим.

ОСОБА_3 самовільно покинув судове засідання, пояснень суду не надав.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши наявні матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З матеріалів скарги вбачається, що суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 виніс ухвалу по цивільній справі, яка дозволила ввести в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

До компетенції слідчого судді чи суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Відомості про незаконність винесеної суддею ОСОБА_5 ухвали та про заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_3 на цей час відсутні. Тому доводи ОСОБА_3 про заподіяння йому шкоди винесеною незаконною ухвалою вищезазначеного судді є небгрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.214, 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Львівської області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1