Справа № 360/2489/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 16 січня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївка Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді начальника будівельної дільниці в ТОВ "-Українська енергетична компанія-", м.Васильків Київської області, вул.Шевченка,33, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

15 січня 2014 року, близько 17 години, на 40км + 900м автодороги "Київ-Ковель", поблизу с.Микуличі Бородянського району Київської області, ОСОБА_10 , керуючи власним технічно справним автомобілем "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом, порушуючи вимоги п.12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух зі швидкістю не більше 90 км/год, рухався зі швидкістю більше 90 км/год, тобто з перевищенням дозволеної на даному відрізку дороги швидкістю, а також в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, при виявленні небезпеки для руху, яку становив йому пішохід, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, на що у нього не було перешкод технічного характеру, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 , який перетинав проїзну частину автодороги зліва направо, відносно напрямку руху транспортного засобу. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку експерта №22 від 13 лютого 2014 року у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала місце множинна травма тіла з його руйнуванням, повним розтрощенням голови, грудної клітки, частковим відокремленням тулубу та кінцівок, масивними травмами скелету та внутрішніх органів, що спричинені багаторазовою дією тупих предметів зі значною силою, що відносяться у живих осіб, до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Смерть ОСОБА_12 настала на місці пригоди від вищевказаних тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі в крові з трупа ОСОБА_12 виявлено 4,12 проміле етилового спирту, що може відповідати тяжкому алкогольному отруєнню у живих осіб.

Згідно висновку експерта №46/К/314А від 13 червня 2014 року під час судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: порушення анатомічної цілісності тіла, сплощення його в передньо - задньому напрямку, деформація і сплощення голови з множинними переломами кісток черепа з відділенням мозкового черепа і головного мозку, відкриті ушкодження грудної клітини, в порожнинах якої спостерігаються залишки кісток хребта, ключиць, лопаток, фрагменти легеневої тканини, серця, багатоуламкові переломи всіх ребер, відкриті ушкодження живота з залишками внутрішніх органів, переломи кісток тазу, часткове відокремлення кінцівок від тулуба, перелом лівої плечової кістки, розтрощення лівої стегнової кістки і лівого колінного суглоба. Смерть ОСОБА_12 настала від множинних масивних ушкоджень тіла з частковим відділенням кінцівок, травми голови з відділенням мозкового черепа і головного мозку, травми грудної клітини з численними переломами ребер, грудини, хребта, розривами легенів, серця, травми живота з відділенням органів черевної порожнини, переломами кісток тазу, кінцівок. Згідно даним спеціальної судово-медичної і автотехнічної літератури смертельні ушкодження у потерпілих можуть виникати при наїзді на людину автомобіля зі швидкістю 40-60 км/год. У даному випадку, згідно висновку експерта №13-28/9-29 від 29 травня 2014 року, швидкість руху автомобіля складала 129,3 км/год. Співставляючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_12 , з пошкодженнями на автомобілі марки "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , враховуючи швидкість з якою рухався даний автомобіль на момент пригоди, смерть громадянина ОСОБА_12 наступила від тілесних ушкоджень, отриманих ним в момент наїзду на нього вказаного автомобіля. Приймаючи до уваги масивність і різнохарактерність тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_12 , та беручи до уваги дані висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису №2614/2615 від 24 березня 2014 року і співставляючи їх з пошкодженнями на автомобілі марки "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 (розбито лобове скло, деформовано капот, передній бампер, два передні крила, решітка радіатора, ліве переднє дзеркало заднього виду, розбита передня ліва фара), встановлено, що в загальному механізмі спричинення тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_12 мав місце наїзд на нього транспортного засобу, коли він знаходився у вертикальному чи близькому до такого положенні з послідуючим закиданням тіла на капот і подальшому падінні на проїзну частину дороги з послідуючими переїздами коліс транспортних засобів.

Грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_12 .

Дії ОСОБА_10 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винуватим себе не визнав. Суду, зокрема, засвідчив, що 15 січня 2014 року, приблизно о 17-й годині 15-20 хвилин, він на своєму автомобілі "Хюндай" виїхав з місця роботи - з території будівництва школи в с.Микуличі Бородянського району на автодорогу "Київ-Ковель" і поїхав додому в напрямку смт.Клавдієве Бородянського району (в протилежну сторону від м.Києва). Була темна пора доби, висока вологість повітря, погана видимість. Виїхавши за межі населеного пункту с.Микуличі, він рухався зі швидкістю, приблизно, 80-85 кілометрів за годину. Несподівано відбувся удар в передню ліву частину його автомобіля і розбилося лобове скло. Він став гальмувати і зупинився на узбіччі справа перед автобусною зупинкою. Підбігши до місця зіткнення, він побачив, що на дорозі лежить потерпілий, який стогнав чи хрипів. В цей час позаду зупинився інший автомобіль. Він (обвинувачений) і водій другого автомобіля виставили знаки аварійної зупинки за 5-10 метрів від потерпілого і по телефону викликали міліцію та швидку допомогу. Минуло лише декілька хвилин і зі сторони с.Микуличі до них стала наближатися колона автомобілів, і вантажних, і легкових. Він (обвинувачений), щоб їх зупинити, став розмахувати руками і кричати, але був вимушений відскочити в сторону, оскільки автомобілі проїхали без зупинки, збивши знаки аварійної зупинки, і переїжджаючи через потерпілого, внаслідок чого тіло потерпілого було розірвано на шматки, які змістилися на десятки метрів. Навіть коли приїхали працівники міліції і біля місця події стояв їхній автомобіль з проблисковими маячками, то автомобілі, які рухалися по цій смузі, без зупинки переїжджали через тіло потерпілого.
Судом також були досліджені такі докази.
Потерпіла ОСОБА_8 засвідчила суду, що 15 січня 2014 року, приблизно о 18-й годині 30 хвилин, їй по телефону повідомили про дорожньо-транспортну пригоду і загибель батька. Коли вона приїхала на місце події, то тіло потерпілого було пошматовано і упізнати його змогли лише за документами. Від працівників міліції вона дізналась, що через тіло переїхала велика кількість автомобілів. Потерпілий працював охоронцем в магазині в сусідньому селищі, але, як їй стало відомо, того дня на зміну він не вийшов, повідомивши за місцем роботи по телефону, що захворів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 засвідчив, що 15 січня 2014 року, після 17-ї години, він їхав на службовому автомобілі "ГАЗ-53" по автодорозі з м.Буча в напрямку смт.Бородянка. Була погана видимість, мряка. Проїхавши базар в с.Микуличі, він попереду справа побачив два автомобілі, які стояли з увімкненою світловою аварійною сигналізацією. В цей час, не доїжджаючи до пішохідного переходу, він побачив на дорозі, ніби, светр і відчув удар в ліве колесо свого автомобіля. Здогадавшись, що він переїхав через людину, він прийняв вправо і зупинився за автобусною зупинкою. За ним їхала колона автомобілів, які також переїжджали через тіло. На дорозі він бачив черевики і фрагменти тіла людини. В автомобілі "Хюндай", що стояв перед автобусною зупинкою, було розбито лобове скло з лівої сторони.
Свідок ОСОБА_14 засвідчив суду, що увечері, в день події, він на мікроавтобусі "Опель" повертався з м.Києва в смт.Клавдієве. Проїхавши с.Микуличі, він побачив справа на узбіччі три автомобілі, біля яких люди розмахували руками. Попереду нього їхав великий вантажний автомобіль "фура", з під коліс якого вилетів якийсь предмет, який попав йому під колесо. В подальшому він зрозумів, що це було тіло людини. Він зупинився і, підійшовши до водіїв, що стояли на узбіччі, дізнався від обвинуваченого, що відбувся наїзд на пішохода, який несподівано з`явився перед автомобілем. На дорозі лежали знаки аварійної зупинки, їх виставляли, але автомобілі, що рухалися по цій смузі, постійно їх збивали.
Допитаний як свідок ОСОБА_15 засвідчив в судовому засіданні, що увечері, точної дати не пам`ятає, він на вантажному автомобілі повертався з м.Києва в сторону смт.Бородянка по автодорозі "Київ-Ковель". Йшов дощ, видимість була дуже погана. Попереду нього їхала вантажівка "фура". Проїхавши с.Микуличі, в районі перехрестя вантажівка, що рухалася попереду, різко прийняла вліво і він побачив на дорозі тіло, яке, ймовірно, переїхала та вантажівка. Він зупинився і побачив справа на дорозі пошкоджений легковий автомобіль. Він (свідок) також виставив знак аварійної зупинки, але автомобілі, які їхали по цій смузі, все рівно переїжджали через тіло потерпілого. Деякі автомобілі зупинялись, але багато автомобілів, переїхавши через тіло, продовжували рух без зупинки.
Відповідно до рапорту оперативного чергового Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області, 15 січня 2014 року, о 17-й годині 10 хвилин, до чергової частини по телефону від ОСОБА_16 надійшло повідомлення про те, що на автодорозі "Київ-Ковель", поблизу с.Микуличі, за участі водія автомобіля "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталась ДТП, в результаті якої чоловік загинув на місці. (т.1, а.34)
Як убачається з протоколу огляду місця події, проведеного 15 січня 2014 року з 18-ї години 55 хвилин до 19-ї години 40 хвилин, схеми до протоколу, протоколу огляду транспортного засобу від 15 січня 2014 року і ілюстративної таблиці, на 40 км+900 м автодороги "Київ-Ковель", на смузі розгону, в напрямку смт.Бородянка стоїть автомобіль "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 . В автомобілі розбите лобове скло, ліва блок-фара, деформовані капот і дах, розбитий бампер. На проїзній частині дороги є скалки скла і фрагменти пластикових деталей автомобіля. Труп ОСОБА_12 розташований на проїзній частині дороги на відстані 0,6 м від лівого краю дороги. Уламки окулярів розташовані на відстані 3,2 м і 3,3 м від лівого краю смуги руху в напрямку смт.Бородянка. Сліди волочіння тіла потерпілого та фрагменти тіла знаходяться на проїзній частині дороги на ділянці більше 70 метрів. Також на проїзній частині дороги лежить пошкоджений знак аварійної зупинки. Ділянка дороги не освітлена вуличним освітленням, температура повітря +3 ?С. (т.1, а.35-38, 39, 40-41, 43-47)
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №22 від 16 січня 2014 року, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Микуличі Бородянського району Київської області, на автодорозі "Київ-Ковель", від множинних травм тіла. (т.1, а.198)
Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Микуличі Бородянського району Київської області. (т.1, а.196)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 22, у ОСОБА_12 мала місце множинна травма тіла з його руйнуванням, повним розтрощенням голови, грудної клітки, частковим відокремленням тулубу від кінцівок, масивними травмами скелету та внутрішніх органів, що спричинені багаторазовою дією тупих предметів зі значною силою, що відносяться у живих осіб до категорії тяжких тілесних ушкоджень, і від чого настала смерть потерпілого на місці події. Визначити в якому положенні перебував, якою частиною тіла був обернений, стояв чи рухався, якими частинами тіла контактував ОСОБА_12 в момент контакту з автомобілем не представляється можливим. Тілесні ушкодження спричинено декількома транспортними засобами, в тому числі з переїздом колесами транспортних засобів через голову, тіло та кінцівки. В крові з трупа ОСОБА_12 виявлено 4,12 %о етилового спирту, що може відповідати тяжкому алкогольному отруєнню у живих осіб. (т.1, а.169-171)
Згідно з висновком судово-токсикологічної експертизи № 277 від 06 лютого 2014 року, в крові трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації 4,12 %о. (т.1, а.172-173)
Відповідно до висновку інженерно-технічної експертизи №73А від 03 лютого 2014 року, система робочого гальма, рульове керування і елементи підвіски автомобіля "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані і несправностей, що могли б викликати, відповідно, погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма, рульового керування та зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено. (т.1, а.79-83)
Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи №78А від 04 березня 2014 року, наїзд автомобілем "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_12 відбувся на смузі руху в бік смт.Бородянка до початку осипу скла та первинних об`єктів. (т.1, а.89-90)
Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису №2614/2615 від 24 березня 2014 року, пішохід ОСОБА_12 в момент, коли його вперше можна виявити на відеозображенні, розташовується таким чином, що відстань від осьової лінії дорожньої розмітки до ближньої відносно цієї лінії дорожньої розмітки ноги пішохода становила біля 0,45 м, до дальньої відносно осьової лінії дорожньої розмітки ноги пішохода біля 1,2 метра. Безпосередньо перед наїздом пішохід переміщує одну ногу до іншої та зупиняється, після чого здійснює розвертання відносно первинного напрямку руху. В подальшому відбувається наїзд автомобіля "Hyundai Matrix" на пішохода. Місце наїзду на пішохода ОСОБА_12 розташовувалося на смузі руху автомобіля, на відстані 1,2 м від осьової лінії дорожньої розмітки. Встановити якою саме частиною тіла пішохід ОСОБА_12 був повернутий до автомобіля в момент наїзду, виходячи з відеозапису, не можливо.(т.1, а.95-114)
Як убачається з висновку комплексної судової відео-технічної і інженерно-технічної експертизи №13-28/9-29 від 29 травня 2014 року, згідно з покадровим значенням відеозвукозапису "DR 182134.AVI", з моменту появи в кадрі силуету пішохода до моменту наїзду на нього автомобілем "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , пройшло 0,267 секунди; час руху автомобіля "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед ДТП на ділянці автодороги, яку було вибрано в якості мірної ділянки, від початку переривчастої лінії дорожньої розмітки 1.5 ПДР України, до початку наступної лінії за напрямком руху складає 0,334 секунди; швидкість руху автомобіля "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ділянці дороги, яку було вибрано в якості мірної ділянки, від початку переривчастої лінії дорожньої розмітки 1.5 дод.2 ПДР України до початку наступної лінії за напрямком руху складає 129,3 кілометра за годину. (т.1, а.141-154)
Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_17 і ОСОБА_18 підтвердили правильність висновків зазначеної експертизи. Експерт ОСОБА_18 , зокрема, зазначив, що безпосередньо в місці наїзду автомобіля "Hyundai Matrix" на пішохода на автодорозі була суцільна лінія дорожньої розмітки і інших елементів дороги, за якими можна було б визначити довжину фрагментів руху, не було, а тому визначити за даними відеореєстратора швидкість руху автомобіля безпосередньо в місці наїзду не можливо.
Відповідно до висновку комплексної судово-медичної і інженерно-технічної експертизи № 46/К/314А, під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлені такі тілесні ушкодження: порушення анатомічної цілісності тіла, сплощення його в передньо-задньому напрямку, деформація і сплощення голови з множинними переломами кісток черепа з відділенням мозкового черепа і головного мозку, відкриті ушкодження грудної клітини, в порожнинах якої спостерігаються залишки кісток хребта, ключиць, лопаток, фрагменти легеневої тканини, серця, багатоуламкові переломи всіх ребер, відкриті ушкодження живота з залишками внутрішніх органів, переломи кісток тазу, часткове відокремлення кінцівок від тулуба, перелом лівої плечової кістки, розтрощення лівої стегнової кістки і лівого колінного суглоба. Смерть ОСОБА_12 настала від множинних масивних ушкоджень тіла з частковим відділенням кінцівок, травми голови з відділенням мозкового черепа і головного мозку, травми грудної клітини з численними переломами ребер, грудини, хребта, розривами легенів, серця, травми живота з відділенням органів черевної порожнини, переломами кісток тазу, кінцівок. Масивність ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_12 , та неможливість встановити послідовність їх утворення не дають змоги визначити в даному випадку їх ступінь тяжкості. Диференціація ушкоджень, які виникли під час первинного контакту тіла ОСОБА_12 з деталями транспортного засобу, від ушкоджень, які утворились при переїздах через тіло потерпілого колесами транспортних засобів, внаслідок їх масивності і різнохарактерності не є можливою. Також не є можливим визначити, які з цих тілесних ушкоджень були смертельними. Згідно з даними спеціальної судово-медичної і автотехнічної літератури, смертельні ушкодження у потерпілих можуть виникати при наїзді на людину автомобіля зі швидкістю 40-60 км/год ( ОСОБА_19 , 1988 рік, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , 2003 рік, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , 1998 рік, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , 1986 рік, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , 1976 рік та ін.), а тому співставляючи характер і локалізацію ушкоджень на трупі потерпілого з ушкодженнями на автомобілі "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , і, враховуючи швидкість цього автомобіля на момент ДТП ( 129,3 км/год), комісія вважає, що смерть ОСОБА_12 могла наступити від ушкоджень, отриманих ним в момент наїзду на нього цього автомобіля. Також комісія вважає, що в загальному механізмі спричинення тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_12 мав місце наїзд на нього транспортного засобу, коли він знаходився у вертикальному чи близькому до такого положенні, з послідуючим закиданням тіла на капот і подальшому падінні на проїзну частину дороги з послідуючими переїздами коліс транспортних засобів. (т.1, а.160-168)
Експерт ОСОБА_28 в судовому засіданні підтвердив правильність висновків зазначеної експертизи в частині питань інженерно-технічної галузі.
Відповідно до висновку судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи № 3391/15-35/3392/15-52 від 29 квітня 2016 року, виходячи з відеозапису "DR 182134.AVI" середня розрахункова швидкість автомобіля "Hyundai Matrix" на ділянці дороги 705м-735м складає 127 км/год + 3,8 км/год; на ділянці дороги 735м-755м складає 120 км/год + 4,8 км/год; на ділянці дороги 755м-805м складає 100 км/год + 1,5 км/год; на ділянці дороги 805м-836м складає 112 км/год + 2,8 км/год; при дослідженні відеореєстратора "GAZER H511" встановлено, що функції визначення швидкості руху автомобіля безпосередньо самим відеореєстратором не виявлено. Виходячи з відеозапису "DR 182134.AVI", середня розрахункова швидкість автомобіля "Hyundai Matrix" на ділянці 40 км+200 метрів до 40 км+700 метрів складає 76 + 1 км/год. При покадровому аналізі відеозапису встановлено, що момент входження пішохода в межі смуги руху автомобіля "Hyundai Matrix" у кадрах відеозапису чітко не визначається - ознаки руху пішохода можливо виявити у момент, коли він вже знаходиться на смузі руху автомобіля, у зв`язку з чим неможливо встановити час, який минув з моменту входження пішохода в межі смуги руху цього автомобіля й до контакту з автомобілем. Небезпека для руху водію виникала з моменту, коли з робочого місця водія автомобіля можливо було виявити пішохода, який наближався до смуги руху автомобіля. Мінімальна величина часу, який необхідний був водію для застосування екстреного гальмування, могла становити 0,925 секунди. Водій автомобіля "Hyundai Matrix" у випадку руху з допустимою на даній ділянці швидкістю руху міг не мати технічної можливості уникнути наїзду, якщо час руху пішохода з моменту настання об`єктивної можливості виявити його рух в напрямку смуги руху автомобіля був близьким до часу з моменту можливості виявлення ознак руху пішохода на відеозаписі до моменту наїзду (близько 0,5 с та віддаленні автомобіля від місця наїзду близько 15…16м); водій автомобіля "Hyundai Matrix" у випадку руху з допустимою на даній ділянці швидкістю руху міг мати технічну можливість уникнути даного наїзду на пішохода, якщо в момент настання об`єктивної можливості виявити його рух в напрямку смуги руху автомобіля зазначений автомобіль знаходився на відстані 90 м від місця наїзду. Дослідити причинний зв`язок між діями водія автомобіля "Hyundai Matrix" і настанням ДТП не виявилось можливим. В досліджуваних умовах вбачається невідповідність дій водія автомобіля "Hyundai Matrix" вимогам п.12.6 ґ Правил дорожнього руху та не вбачається невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху; встановити відповідність або невідповідність його дій вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не виявилось можливим. Поздовжнє розташування місця наїзду, вказане на схемі до протоколу слідчого експерименту є неспроможним з технічної точки зору. (т.2, а.218-233)
Експерт ОСОБА_29 в судовому засіданні підтвердив правильність зазначеного висновку, пояснивши також, що місце наїзду автомобіля "Hyundai Matrix" повинно знаходитися до початку осипу фрагментів транспортного засобу на проїзній частині дороги і, що за наданих експертам вихідних даних водій мав можливість уникнути зіткнення лише за швидкості руху автомобіля не більше 30 кілометрів за годину. Експерт ОСОБА_30 в судовому засіданні також підтвердив правильність висновків експертизи, вказавши, що ймовірніше місце первинного наїзду автомобіля на пішохода знаходиться на 40 км+821-836 метрів. Також експерт зазначив, що вихідні дані для дослідження швидкості автомобіля в частині відстані між елементами дороги він одержував лише з наданого слідчим плану-схеми дороги і відповідні заміри на місці не проводилися.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду від 15 січня 2014 року, у ОСОБА_10 станом на 23 годину 10 хвилин ознак сп`яніння не виявлено. (т.1, а.210)
Як убачається з інформаційної довідки Центральної геофізичної обсерваторії від 13 січня 2015 року №16-05/61, за даними гідрометстанції "Тетерів", яка знаходиться в смт.Пісківка Бородянського району Київської області, 15 січня 2014 року, станом на 17 годину, спостерігались такі погодні умови: температура повітря 2,0 ?С , температура ґрунту 0 ?С, вологість 85%, хмарність загальна і нижня 10/10 (за 10-бальною шкалою). (т.2, а.19)
Відповідно до копії посвідчення водія, ОСОБА_10 має право керувати транспортними засобами відповідної категорії. (т.1, а.205)
Також судом був оглянутий речовий доказ відеореєстратор "GAZER H511", що був встановлений в автомобілі обвинуваченого ОСОБА_10 в момент події, та відтворено відеозапис, зроблений за допомогою цього відеореєстратора. (т.1, а.117-133)
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування належності і допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.
За ч.2 ст.286 КК України передбачена кримінальна відповідальність, зокрема, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. При цьому порушення правил безпеки дорожнього руху повинні знаходитися у прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, що настали.
Відповідно до обвинувального акта в остаточній редакції від 15 червня 2016 року, ОСОБА_10 ставиться у вину порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год, а також порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення обвинуваченим ОСОБА_10 п.12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, тобто перевищення максимально допустимої швидкості руху, сторона обвинувачення обґрунтовує висновком комплексної судової відео-технічної і інженерно-технічної експертизи № 13-28/9-29 від 29 травня 2014 року, відповідно до якого швидкість руху автомобіля "Hyundai Matrix" становила 129,3 км/год, та висновком судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи № 3391/15-35/3392/15-52 від 29 квітня 2016 року, відповідно до якого швидкість руху автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_10 на ділянках дороги 40 км+705м-836м значно перевищувала максимально допустиму швидкість і складала, приблизно, 127 км/год, 120 км/год, 100 км/год, 112 кілометрів за годину, відповідно.
Як стверджував у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , в момент наїзду на пішохода швидкість руху його автомобіля становила, приблизно, 80-85 кілометрів за годину, і не більше. Враховуючи, що він лише виїхав за межі населеного пункту, і, зважаючи на несприятливі погодні умови темну пору доби, мряку і дуже погану видимість, а також через технічні особливості його транспортного засобу, з більшою швидкістю він не міг рухатися.
Згідно з висновком комплексної судової відео-технічної і інженерно-технічної експертизи №13-28/9-29 від 29 травня 2014 року та висновком судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №3391/15-35/3392/15-52 від 29 квітня 2016 року, при визначенні швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 були використані покадрові дані тривалості руху автомобіля згідно із записом відеореєстратора, встановленого в автомобілі, та мірні величини між елементами дороги.
При цьому, суд звертає увагу, що, як убачається з дослідницьких частин зазначених висновків експертиз, і це підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_30 , інформація про довжину мірних ділянок, яка використовувалась при експертних дослідженнях, була одержана не безпосередньо з місця події - автодороги, а із проектного плану-схеми ділянки автодороги М07, наданого будівельною корпорацією "Євраскон", яка проводила капітальний ремонт цієї автодороги (т.1, а.69-73), і саме дані, вказані в плані-схемі, були надані стороною обвинувачення експертам, як вихідні дані для досліджень.
Водночас, будь-яких доказів того, що інформація про відстань між елементами дороги, зазначена в проектній документації (плані-схемі) на капітальний ремонт автодороги "Київ-Ковель", повністю співпадає з фактичними даними про відстань між елементами дороги суду не надано і відповідні виміри безпосередньо на місці події стороною обвинувачення не проводились, хоча точність вимірів в даному випадку має визначальне значення, оскільки експертами при проведенні розрахунків використовувалися дуже малі величини часу тисячні долі секунди.
За таких обставин суд критично ставиться до висновків зазначених експертиз щодо можливої швидкості руху автомобіля "Hyundai Matrix" під керуванням ОСОБА_10 і до уваги їх не приймає, оскільки ці висновки не ґрунтуються на об`єктивній інформації.
Відповідно, суд вважає не спростованими доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , що вимог п.12.6 ґ) Правил дорожнього руху України він не порушував і рухався з допустимою Правилами швидкістю.
Як стверджував у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , до моменту наїзду на пішохода він його узагалі не бачив, хоча уважно дивився на дорогу і не відволікався, оскільки той несподівано з`явився з темряви з лівої сторони дороги, і лише після наїзду, коли розбилось лобове скло, він зрозумів, що відбулося.
Такі доводи обвинуваченого цілком узгоджуються з висновком комплексної судової відео-технічної і інженерно-технічної експертизи № 13-28/9-29 від 29 травня 2014 року в тій частині, що згідно з покадровим значенням відеозапису "DR 182134.AVI" з відео реєстратора, з моменту появи в кадрі силуету пішохода до моменту наїзду на нього автомобілем "Hyundai Matrix" пройшло 0,267 секунди, та висновком судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи № 3391/15-35/3392/15-52 від 29 квітня 2016 року в цій частині, з урахуванням відповіді, що мінімальна величина часу, який необхідний був водію для застосування екстреного гальмування, могла становити 0,925 секунди.
При відтворені в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора, що був встановлений в автомобілі обвинуваченого, суд переконався, що, дійсно, пішохід ОСОБА_12 з`явився в зоні видимості водія ОСОБА_10 , рухаючись з лівої сторони смуги зустрічного руху, безпосередньо, в останню мить перед наїздом. При цьому зона видимості, зафіксована відеореєстратором, цілком відповідає видимості з робочого місця водія автомобіля.
Відсутність слідів гальмування автомобіля "Hyundai Matrix" на дорожньому покритті перед місцем наїзду на пішохода також підтверджує зазначену обставину.
Оцінюючи викладене, суд вважає не доведеним, що обвинувачений ОСОБА_10 допустив порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки порушення зазначеної норми може мати місце лише за умови, що водій був об`єктивно спроможний вчасно виявити небезпеку для руху або перешкоду, що в даному випадку не знайшло свого підтвердження.
Також суд вважає не підтвердженим будь-якими доказами порушення обвинуваченим ОСОБА_10 п.2.3 б) Правил дорожнього руху України.
При цьому суд враховує, що потерпілий, який за висновком судово-медичної експертизи на момент події перебував в стані тяжкого алкогольного отруєння (вміст етилового спирту в крові становив 4,12 %о), у нічний час, у не освітлюваному і забороненому для переходу місці переходив автодорогу з інтенсивним автомобільним рухом, що є порушенням п.4.4, 4.7, 4.8, п.п.а, б, г п.4.14 Правил дорожнього руху України.
Крім зазначених доказів суду було надано стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту від 25 вересня 2014 року, який проводився з метою перевірки показань ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_10 відмовився від участі в слідчому експерименті. (т.1, а.174-179)
Як засвідчив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , він, дійсно, відмовився від участі в цій слідчій дії, оскільки йому було відмовлено в участі його адвоката, який на той час вже був ним залучений, і крім того умови, за яких мав проводитися експеримент, явно не відповідали умовам, і технічним, і погодним, що були в момент події, а тому він категорично заперечував проти визнання результатів слідчого експерименту і допустимості цього доказу.
Допитаний як свідок слідчий ОСОБА_31 , що проводив зазначену слідчу дію, визнав, що метою слідчого експерименту була перевірка показань ОСОБА_10 , як свідка.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_10 було оголошено 15 жовтня 2014 року.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати зазначений доказ фактичні дані, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 25 вересня 2014 року, недопустимим доказом на підстав п.3 і п.6 ч.2 ст.87 КПК України (в редакції станом на день проведення слідчої дії), а тому до уваги цей доказ судом не приймається.
Як убачається з висновку інженерно-технічної експертизи № 888 А від 09 жовтня 2014 року, за даних дорожніх обставин водій автомобіля "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2, 12.3 та 12.6 Правил дорожнього руху України; швидкість руху автомобіля не відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху; водій автомобіля "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, рухаючись з допустимою на даній ділянці швидкістю руху 90 кілометрів за годину. (т.1, а.189-192)
Проте, оскільки зазначений висновок, зроблений на підставі вихідних даних, одержаних при проведенні слідчого експерименту від 25 вересня 2014 року, що визнано недопустимим доказом, то суд також критично ставиться до зазначеного висновку і до уваги його не приймає.
Кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за умови, що внаслідок дій особи, яка керує транспортним засобом, потерпілому були заподіяні середньої тяжкості або тяжкі тілесні ушкодження, чи спричинена смерть потерпілого.
Як стверджував обвинувачений ОСОБА_10 , коли, одразу після наїзду, він підбіг до потерпілого, який лежав на проїзній частині дороги, то потерпілий подавав ознаки життя хрипів чи стогнав. Після цього, не дивлячись на знаки аварійної зупинки, виставлені ним та іншим водієм ( ОСОБА_16 , який на даний час помер (т.2, а.259), і сигнали, що він активно подавав руками, інші численні автомобілі, в тому числі вантажні, що стали рухатись по цій же смузі, переїжджали через тіло потерпілого.
Ці показання обвинуваченого не спростовані і підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №22, виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження спричинено декількома транспортними засобами, в тому числі з переїздом колесами транспортних засобів через голову, тіло та кінцівки потерпілого.
Відповідно до висновку комплексної судово-медичної і інженерно-технічної експертизи №46/К/314А, диференціація ушкоджень, які виникли під час первинного контакту тіла ОСОБА_12 з деталями транспортного засобу, від ушкоджень, які утворились при переїздах через тіло потерпілого колесами транспортних засобів, внаслідок їх масивності і різнохарактерності не є можливою. Також не є можливим визначити, які з цих тілесних ушкоджень були смертельними.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, які тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому та чи пов`язане з цим настання його смерті в результаті наїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_10 .
Суд вважає, що відсутність фактичних даних, які би конкретизували негативні наслідки, що настали для потерпілого ОСОБА_12 безпосередньо внаслідок дій обвинуваченого, також унеможливлює правову кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ст.286 КК України.
Висновок експертної комісії (№ 46/К/314А), що смерть ОСОБА_12 могла наступити від ушкоджень, отриманих ним в момент наїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , обґрунтовується виключно даними спеціальної судово-медичної і автотехнічної літератури про те, що смертельні ушкодження у потерпілих можуть виникати при наїзді на людину автомобіля зі швидкістю 40-60 км/год ( ОСОБА_19 , 1988 рік, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , 2003 рік, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , 1998 рік, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , 1986 рік, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , 1976 рік та ін.), і явно має характер припущень, а тому до уваги судом в цій частині не приймається.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано достатніх та допустимих доказів на доведення наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і висунуте проти ОСОБА_10 обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_10 необхідно виправдати,відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, необхідно віднести на рахунок держави.
Речові докази: автомобіль "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно залишити ОСОБА_10 , карту пам`яті "SanDisk Mobile Ultra 16 Gb." та відеореєстратор "GAZER H511", серійний номер , необхідно повернути ОСОБА_10 , CD-диск з інформацією про ДТП і оптичні диски "DVD-R" необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.286 КК України, і виправдати його за ч.2 ст.286 КК України у зв`язку з недоведеністю складу злочину в його діянні.
Речові докази: автомобіль "Hyundai Matrix", реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_10 , карту пам`яті "SanDisk Mobile Ultra 16 Gb." та відеореєстратор "GAZER H511", серійний номер , повернути ОСОБА_10 , CD-диск з інформацією про ДТП і оптичні диски "DVD-R" залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_32