АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 11-сс/796/2835/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: cm. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 08 години 55 хвилин 07 жовтня 2016 року включно, із визначенням застави у розмірі 15 000 000 /п`ятнадцять мільйонів/ гривень, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянина України, заміжньої, з вищою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України врахував, наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обґрунтовано підозрюється; характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваної, та прийшов до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
Крім того, з урахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, характеру вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваної, значний розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, слідчий суддя дійшов висновку, що даний випадок є виключним, а тому вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваній у розмірі 15 000 000 /п`ятнадцять мільйонів/ гривень, оскільки, на думку слідчого судді, саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
На думку сторони захисту, висновки суду не містять жодного посилання на докази чи їх сукупність, які переконали слідчого суддю в наявності обґрунтованої підозри. Слідчим суддею не наведено жодного доказу або обставини, яка б визначала, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Так, згідно протоколу затримання ОСОБА_8 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто у зв`язку з можливою втечею з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Однак, затримання, здійснювалося прокурором групи прокурорів Генеральної прокуратури України прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_11 , а не співробітником НАБУ.
Звертає увагу суду на те, що на останньому аркуші повідомлення про підозру відсутні підписи підозрюваної та її захисника, а стороною обвинувачення не надано слідчому судді іншого жодного доказу про вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру та вона станом на день розгляду клопотання має процесуальний статус підозрюваної.
Також апелянт вважає, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтованих доводів, встановлених слідчим суддею, які б змогли переконати незалежного спостерігача у необхідності застосувати до ОСОБА_8 хоч якийсь запобіжний захід чи обмеження її свободи та недоторканості.
Так, ОСОБА_8 має родину, сталі соціальні зв`язки, сина, літних батьків, особисто зацікавлена у з`ясуванні всіх обставин і не збирається переховуватися. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває з 31 березня 2013 року і ОСОБА_8 неодноразово викликали для допитів у якості свідка, однак вона жодного разу не показала наміру реалізувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, оскільки не переховувалася від органів досудового розслідування, не знищувала жодних речей і документів, не впливала на учасників кримінального провадження, не перешкоджала здійсненню досудовому розслідуванню та вчиняла жодних протиправних дій.
Тому захисник вважає, що слідчим суддею вимога дослідити та встановити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятково запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проігнорована, оскільки в оскаржуваній ухвалі цього не наведено, як і не наведено обґрунтованих доводів неможливості та недостатності застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а лише було обрано альтернативний запобіжний захід у виді застави з визначенням завідомо неправомірного її розміру для ОСОБА_8 .
Разом з цим, і клопотання, подане на розгляд слідчому судді в порушення п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України не містить обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того апелянт зазначає, що клопотання подане стороною обвинувачення з порушенням правил територіальної підсудності, а слідчим суддею в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, не було повернуто вказане клопотання для подачі до належного суду Печерського районного суду міста Києва, і призначено судовий розгляд, чим допущено істотне порушення вимог КПК України, та відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України стало на перешкодою для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000400 від 31 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 1 ст. 256; ч. 2 ст. 246; ч. 1 ст. 111; ч. 3 ст.190; ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 191; ч. 4 ст. 191; ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. 1 ст. 205; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 209; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 357; ч. 1 ст. 358; ч. 2 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 364; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 365; ч. 3 ст. 365; ч. 3 ст. 365-2; ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 366; ч. 2 ст. 367; ч. 3 ст. 368-2; ч. 1 ст. 373; ч. 2 ст. 382; ч. 1 ст. 388 КК України.

09 серпня 2016 року о 08 годині 55 хвилин ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України та в цей же деньповідомлено їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Начальник другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В клопотанні сторона обвинувачення посилається на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, особливу тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, її репутацію та інші дані про особу, зокрема, наявні у неї сталих зв`язків, у тому числі і в податкових органах, що забезпечують їй додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також розмір майнової шкоди складає 2 574 090 /два мільярди п`ятсот сімдесят чотири мільйони дев`яносто тисяч/ гривень, у завданні яких ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення /також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»/.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення правопорушень, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи зазначене, на об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_8 до вчинення правопорушень, які їй інкримінуються, що є підставою для застосування щодо підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованих їй кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винною у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч.5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України; характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима та має постійне місце проживання.
Тому, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Крім того, враховуючи обставини даного конкретного випадку, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному випадку існують ознаки суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Разом з цим, вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваної, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте ні захисником, ні підозрюваною у судовому засіданні апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів, які б підтверджували обставини на які вони посилаються та спростовували висновки слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри і ризиків, отриманих на підставі документів долучених до клопотання сторони обвинувачення, оскільки фактично сторона захисту обмежилась лише запереченнями наведених прокурором фактів та обставин.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги захисника в частині необґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_8 і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваній ОСОБА_8 застави у розмірі 15 000 000 /п`ятнадцять мільйонів/ гривень, оскільки даний розмір застави не суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Слідчий суддя правильно, з урахуванням виключного випадку, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також всі обставини кримінального провадження, характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, значний розмір збитків завданий кримінальними правопорушеннями, дані про особу підозрюваної та визначив заставу у розмірі 15 000 000 /п`ятнадцять мільйонів/ гривень, що належним чином забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів захисника стосовно порушення правил підсудності при розгляді даного клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , то вони є безпідставними, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, тобто за місцем знаходження зазначеного слідчого відділу.

Тому, вказані в апеляційній скарзі вимоги та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 08 години 55 хвилин 07 жовтня 2016 року включно, із визначенням застави у розмірі 15 000 000 /п`ятнадцять мільйонів/ гривень, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4