Справа № 161/6676/16-к
Провадження № 1-кс/161/2380/16
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна
м. Луцьк 24 травня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: купюр наступним номіналом - 500 гривень ВЗ1831996; 200 гривень (5 шт.): ЗГ3196054, КД1625907, ЄБ8973677, ЗД5511259, ЕЄ8669182; 100 гривень (2 шт.): КВ7165661, УФ5631116; 50 гривень (3 шт.): АГ6993441, РЄ6004559, ЕХ8487196; 20 гривень (3 шт.): ШИ4374582, ПВ6098927, МР1223687; 10 гривень (4 шт.): МИ5312424, СИ1658728, СЗ1791702, ПД7237023; 5 гривень (4 шт.): ПВ8538794, СД7848771, СЕ0369669, НЄ8926819; 2 гривні (3 шт.) ТГ5299942, СД0228300, СГ0443909, 1 гривня (15 шт.): МА1161796, РГ6871332, ПГ8672868, СЗ3014238, РА9085134, РК4168789, СИ4717032, ПЕ9821471, НГ8557099, СД2042267, ПВ4306019, РА2732043, КИ3193607, РИ9590720, НЖ3136499; однієї купюри номіналом 100 гривень № уф1647814, однієї купюри номіналом 500 гривень № В 39587905, однієї купюри номіналом 10 доларів США № ID 91544758 A; чотирьох упаковок по сто штук в кожній сувенірних купюр ззовні схожих на купюру 100 доларів США з надписом «не является платежным средством!», трьох упаковок по сто штук в кожній сувенірних купюр ззовні схожих на купюру номіналом у 500 гривень, з написом червоними літерами «це не гроші це приколи», аналогічних купюр номіналом 500 гривень в кількості 359 штук та однієї сувенірної купюри 100 доларів США із надписом «pricol»; чистого бланку посвідчення вишневого кольору, банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , квитанції № 1В2Е44327, квитанції № 1В2Е44328, заяви про переказ готівки фізичними особами із печаткою «Райфайзен банку Аваль», чеку «Приватбанк» на переказ грошових коштів в сумі 1500 гривень, конверту «Приватбанку» картки «Універсальна Gold», що були вилучені 19.05.2016 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 ; а також на телефон марки «Samsung» імеі НОМЕР_2 , телефон марки «Bravis» імеі НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що були вилучені 19.05.2016 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 28.04.2016 року до ЄРДР за №0001891, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України. Під час проведення огляду місця події 19.05.2016 року були виявлені та вилучені вказані речі, в зв`язку з тим, що вказані речі визнано речовими доказами, вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а також з метою проведення відповідних експертиз, тому 22.05.2016 року (шляхом направлення клопотання поштовим зв`язком), звернувся з клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думку представника власників майна, який заперечував накладення арешту на вищевказане майно, оскільки жодній особі у даному провадженні не повідомлено про підозру, відсутні підстави, визначені ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні стороною кримінального провадження поза розумним сумнівом не доведено, що вилучене 19.05.2016 року майно безумовно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, оскільки жодних ознак (доказів) цього ні у клопотанні, ні у постанові про визнання речовими доказами, ні безпосередньо в судовому засіданні не наведено.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З протоколу огляду місця події від 19.05.2016 року вбачається, що огляд проводився на підставі добровільної згоди власників майна, тобто без ухвали слідчого судді, і вказані у клопотанні речі було вилучено саме 19.05.2016 року, тому клопотання про накладення арешту на майно повинно бути подано суду ще 20.05.2016 року, тобто наступного робочого дня (або ж направлене вказаної дати поштовим зв`язком). Натомість вказане клопотання направлено суду лише 22.05.2016 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Таким чином, зважаючи на положення ч.5 ст.171 КПК України, а також того, що стороною кримінального провадження поза розумним сумнівом не доведено, що вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ст.98, 167 КПК України, у клопотанні про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 19.05.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1