Справа №718/1283/16-к
Провадження №1-кп/718/84/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000108 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
07.11.2015 року ОСОБА_3 призначений на посаду інспектора поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області і згідно покладених на нього обов`язків у відповідності до Порядку взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров`я та прокуратури України при встановленні факту смерті людини, затвердженого Наказом МВС України, МОЗ України, ГГТУ 28.11.2012 №1095/955/119, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2106/22418 (надалі - Порядку) був зобов`язаний як службова особа, наділена організаційно-розпорядчими функціями, при надходженні повідомлень про факт смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку негайно виїжджати на місце події разом із лікарем, у випадках, передбачених наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, - з фельдшером, а за необхідності - з іншими спеціалістами.

22.04.2016 року в Кіцманський ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшло телефонне повідомлення від громадянки ОСОБА_6 про те, що в с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області в присутності родичів помер ОСОБА_7 .. Вказане повідомлення було зафіксовано у Рапорті первинної інформації яка надійшла по телефону.

Виїзд на місце події було доручено інспектору поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 ..

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він зобов`язаний як працівник поліції виїхати на місце події в с.Драчинці, не бажаючи цього роботи, ухиляючись від належного виконання Порядку, з метою укриття свого недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків, вирішив скласти Висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, усвідомлюючи при цьому, що цей Висновок, відповідно до вимог Порядку, складається тільки за результатами зовнішнього огляду трупа та з`ясування обставин смерті людини, а він особисто цей труп наміру оглядати не мав.

З цією метою ОСОБА_3 , достовірно знаючи що відповідно до Порядку до Висновку обов`язково додаються фотознімки трупа та місця його виявлення, зателефонував за номером мобільного телефону, вказаному у Рапорті первинної інформації яка надійшла по телефону, до ОСОБА_6 та вказав їй сфотографувати померлого ОСОБА_7 і залишити ці фотографії в Драчинецькій сільській раді.

Через декілька днів, наприкінці квітня 2016 року ОСОБА_3 , діючи як працівник поліції, забрав з Драчинецької сільської ради копію лікарського свідоцтва про смерть №18 від 22 квітня 2016 року на ОСОБА_7 , підписаного лікарем ОСОБА_8 , та копію аркушів паспорту померлого ОСОБА_7 .

Прибувши на своє робоче місце у відділ поліції, ОСОБА_3 з метою штучного створення доказів належного з`ясування обставин смерті ОСОБА_7 , дізнавшись з отриманої ним копії свідоцтва про смерть, що це Свідоцтво було одержано особисто ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що такі свідоцтва видаються на руки родичам померлого, не з`ясувавши при цьому, що особою, яка одержала Свідоцтво є донька померлого ОСОБА_9 , вважаючи, що в Свідоцтві вказані відомості особи чоловічої статі, склав завідомо для нього фіктивний документ, а саме Заяву від імені неіснуючої особи - ОСОБА_9 , про те, що ця особа дозволяє працівникам поліції оглянути приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де помер дядько цієї особи ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що цей документ є завідомо для нього неправдивим, особисто виконав рукописний напис від імені ОСОБА_10 «Мною прочитано, записано вірно» та розписався від імені цієї особи.

Поряд із цим, достовірно знаючи, що документом, який підтверджує факт з`ясування певних обставин шляхом спілкування із певною особою є Пояснення, відібрані від цієї особи із роз`ясненням їй положень ст.63 Конституції України, ОСОБА_3 як працівник поліції склав Пояснення від 22.04.2016 року, згідно яких він нібито опитав громадянина ОСОБА_9 . При цьому анкетні дані опитуваної особи, ОСОБА_3 , вважаючи, що така особа в дійсності існує, вигадав та вніс їх до Пояснень. В цих поясненнях ОСОБА_3 вказав, що при опитуванні ОСОБА_9 повідомив про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дядько ОСОБА_7 , який тривалий час хворів та лікувався. При цьому ОСОБА_3 , з метою підтвердження факту відсутності насильницької смерті, який він був зобов`язаний з`ясувати, вказав у поясненнях, що ОСОБА_9 повідомив про не вчинення будь-ким до ОСОБА_7 насильницьких дій. Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що цей документ є завідомо для нього неправдивим, особисто виконав рукописний напис від імені ОСОБА_10 «Мною прочитано, записано вірно» та розписався від імені цієї особи.

Також ОСОБА_3 , діючи як інспектор поліції Кіцманського ВП ГУНГІ в Чернівецькій області, склав Пояснення від 22.04.2016 року, згідно яких він нібито опитав громадянку ОСОБА_11 .. При цьому, через те, що особистої зустрічі із громадянкою ОСОБА_12 в нього не було і фактичне її опитування він не проводив, анкетні дані про число місяць та рік народження, а також місце проживання опитуваної особи ОСОБА_3 , вигадав та вніс у Пояснення. Поряд із цим ОСОБА_3 , не знаючи, що правильне ім`я громадянки ОСОБА_13 , а не ОСОБА_14 , належним чином не з`ясувавши дані щодо імені, вказав в Поясненнях, що він опитав громадянку ОСОБА_11 , оскільки саме ці відомості були зазначені у Рапорті первинної інформації яка надійшла по телефону. В цих поясненнях ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_11 повідомила про те, що 22.04.2016 року зайшла до сусіда ОСОБА_7 дізнатись про здоров`я, а той вже був холодний; вона зателефонувала до родичів, у швидку та поліцію. При цьому ОСОБА_3 , з метою підтвердження факту відсутності насильницької смерті, який він був зобов`язаний з`ясувати, вказав у поясненнях, що ОСОБА_11 повідомила про тривалу хворобу ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказані Пояснення є завідомо для нього неправдивими, особисто виконав рукописний напис від імені ОСОБА_11 «Мною прочитано, записано вірно» та розписався від імені цієї особи.

Одночасно зазначені недостовірні відомості ОСОБА_3 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті, вніс в офіційний документ, який є Додатком до Порядку - Висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання. Зокрема, ОСОБА_3 вніс у Висновок завідомо для нього неправдиві відомості про те, що цей документ складений в с.Драчинці 22.04.2016 року; що відомості на отримання дозволу на огляд житла надано ОСОБА_9 ; що нібито проведено дійсний огляд трупа та зафіксовано заклякання, бурі плямі на тілі, положення трупа та одяг, в якому перебуває померлий. Поряд із цим ОСОБА_3 , не провівши реального огляду місця події та трупа, вказав у Висновку, що сліди біологічного походження на місці виявлення трупа, його тілі чи одязі відсутні, тілесні ушкодження на трупі відсутні, виділень з природніх отворів трупа не виявлено. Далі ОСОБА_3 вніс завідомо для нього недостовірні відомості щодо осіб, присутніх при огляді місцезнаходження трупа, безпосередньо трупа та при складанні ним Висновку, зазначивши в якості таких осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вчиняє службове підроблення, розписався від імені зазначених осіб у Висновку. Також ОСОБА_3 зазначив в якості лікаря, який виїжджав на місце та був присутнім при складанні Висновку, ОСОБА_8 , тобто вказав відомості лікаря, який склав Свідоцтво про смерть, хоча фактично на місце знаходження трупа виїжджав інший медичний працівник. Далі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вчиняє службове підроблення, розписався від імені лікаря у Висновку.

Після цього вказаний офіційний документ - Висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання був підписаний ОСОБА_3 від свого імені як інспектором Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Крім того, оскільки Порядок вимагає обов`язкове приєднання до Висновку фотознімків трупа та місця його виявлення, а таких знімків ОСОБА_3 на той час не мав, він, з метою створення видимості належного виконання своїх обов`язків, додав до Висновку фотографії іншої померлої особи.

Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що нездійснення фактичного виїзду на місце події та непроведення огляду трупа може призвести до не виявлення факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому та наявності ознак насильницької смерті, а це, в свою чергу призведене до невиявлення злочину та уникнення злочинцем кримінальної відповідальності, вказаний Висновок разом із іншими матеріалами, які всі у своїй сукупності містили завідомо для ОСОБА_3 недостовірні відомості, були останнім надані на погодження керівництву, і, оскільки формально всі вимоги Порядку були дотримані, цей Висновок був погоджений та затверджений керівництвом Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, яке не було обізнано в недостовірності зібраних даних та у фіктивності складених документів.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду від 30 червня 2016 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік, на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Ч. 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цієї статті.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженях слідчих регіональної пркуратури та обвинувачени ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України і ухвалення обвинувального вироку, призначивши ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 472, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 30 червня 2016 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1