Справа №705/636/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, одруженого, на утримані дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.05.1996 Уманським міськрайонним судом за ст. 86-1, 44 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнився 14.11.1997 умовно-достроково, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 11 днів; 2) 26.02.1999 Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнився 16.07.2002, умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік, 2 місяці, 10 днів; 3) 21.10.2003 Уманським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України (2001 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2007 по відбуття строку покарання; 4) 17.06.2010 Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 18.11.2011 на підставі постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011, із заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи на строк 1 рік 2 місяці 27 днів з утриманням 10 % заробітку в дохід держави, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 17.06.2010 був засуджений Тальнівським районним судом Черкаської області до 3 років позбавлення волі. 10.11.2011 ОСОБА_3 відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011 було замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке покарання, а саме: позбавлення волі на виправні роботи на строк 1 рік 2 місяці 27 днів з утриманням 10 % заробітної плати щомісяця в дохід держави. 01.12.2011 ОСОБА_3 з метою відбування покарання у виді виправних робіт був прийнятий на посаду робітника ПП «Геомаркпроект», однак він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, став на шлях злісного ухилення від відбування призначеного судом покарання та з 01.03.2012 по 05.03.2012 на робоче місце не з`являвся, в зв`язку з чим 05.03.2012 був звільнений з посади за прогули на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. 05.10.2013 та 24.04.2014 з метою забезпечення виконання постанови суду та працевлаштування ОСОБА_3 працівниками Уманського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області останній направлявся до Уманського центру зайнятості, однак згідно з довідкою Уманського центру зайнятості від 02.12.2014 ОСОБА_3 в центр зайнятості не звертався і на облік не ставав. З 01.08.2014 ОСОБА_3 на реєстрацію в Уманський МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області не з`являвся, з метою невиконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011 залишив місце проживання та продовжує ухилятись від відбування покарання. У зв`язку з вказаним 14.10.2014 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3 був оголошений в розшук.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
ОСОБА_3 , маючи судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (2001 року), 23.04.2014, приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи в магазині «Карабас», що по вул. Більшовицькій, 7, в м. Умані Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів і з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, отримавши мобільний телефон від гр. ОСОБА_5 , переконавшись, що останній не слідкує за ним, відійшов від нього та, тримаючи мобільний телефон в руці, попрямував в напрямку місця свого проживання, тим самим заволодів мобільним телефоном марки «Samsung GT-S6802», вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 15 грн., на рахунку якої грошові кошт відсутні, та сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 30 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 15 грн., який перебував в шкіряному чохлі вартістю 30 грн., що належить ОСОБА_5 чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 890 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
З урахуванням визнання обвинуваченим повністю вини у вчиненні наведених вище суспільно небезпечних діянь за вказаних в обвинувальному акті фактичних обставин, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, способу, предмету, мотиву, мети, наслідків кримінальних правопорушень, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про речовий доказ і процесуальні витрати.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів відповідно до пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, сказав, що щиро розкаюється у вчиненому і в подальшому такого не вчинятиме, просив застосувати покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час під час допиту в суді показав, що дійсно ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт з 2012 року, оскільки за місцем офіційної роботи була мала заробітна плата, а йому запропонували поїхати на заробітки до м. Києва, на що він погодився та поїхав з м. Умані, не повідомивши про це інспектора КВІ. Направлення до центру зайнятості у відділі КВІ йому давали двічі, однак до центру зайнятості він не ходив. Про вчинене шкодує. Також у квітні 2014 року, у вечірній час, він був біля магазину «Карабас» в м. Умані. У наглядно знайомого йому хлопця, який був п`яний та сидів за столиком на подвір`ї магазину, попросив мобільний телефон «Самсунг» із сенсорним екраном щоб подзвонити, після чого зайшов за іншу сторону магазину. Подзвонити йому не вдалося, а коли повернувся до того місця, де залишався потерпілий, то останнього вже не було і тому він залишив телефон собі та заніс до майстерні біля школи № 14, де здав його за 120 грн.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши судові рішення, документи, що характеризують особу ОСОБА_3 , оцінивши фактичні обставини злочинів, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаних вище діянь доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його звільнення з роботи за прогули та подальшого ухилення від офіційного працевлаштування, виїзд за межі міста Умані з метою невиконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011 про заміну покарання більш м`яким правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. Дії обвинуваченого щодо заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчинених злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, одружений, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра, непрацюючий; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України, є рецидив злочинів.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України про поглинення менш суворого покарання більш суворим..
Покарання у виді виправних робіт, призначених постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011, строком 9 місяців 27 днів ОСОБА_3 не відбув, тому остаточне покарання суд призначає на підставі ст. 71, підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 6 ст. 82 КК України шляхом переведення покарання у виді виправних робіт у позбавлення волі з розрахунку три дні виправних робіт за один день позбавлення волі 9 місяців 27 днів виправних робіт / 3 дні = 3 місяці 9 днів позбавлення волі та приєднання частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за цим вироком.
Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого був обраний запобіжний захід домашній арешт, строк дії якого на час судового розгляду закінчився. Прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суду не подавав.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта НДЕКЦ УМВС України в Черкаській області для проведення товарознавчої експертизи № 61/111 від 27.05.2014 в сумі 147,42 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Долю речових доказів акумуляторної батареї марки «Samsung» та мобільного телефону марки «Samsung GT-S6802» вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71, підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 6 ст. 82 КК України до остаточного покарання за цим вироком ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання у виді виправних робіт за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.06.2010 та постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2011, перевівши покарання у виді виправних робіт у позбавлення волі, у виді трьох місяців позбавлення волі, та визначити за сукупністю вироків остаточне покарання до відбування ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 147 (сто сорок сім) гривень 42 коп.
Речові докази: акумуляторну батарею марки «Samsung» та мобільний телефон марки «Samsung GT-S6802», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку, залишити ОСОБА_5 за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1