АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" серпня 2016р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000800 від 10.11.2015р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого , не одруженого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3( три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробувальним строком на 3(три) роки, якщо він на протязі випробувального строку не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти орган кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця роботи чи проживання, періодично з`являтись в цей орган на реєстрацію.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані з проведенням в кримінальному провадженні експертиз в розмірі 4612 грн., 9923грн. 25коп., 736грн. 56коп., 552грн. 42коп., 736грн. 56коп., 491грн. 04коп., 859 грн. 32коп., всього 17911(сімнадцять тисяч дев`ятсот одинадцять ) грн.15 коп.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 09.11.2015 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Honda- Civic», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира знаходився ОСОБА_7 , рухався по вул. Центральній біля будинку №32, Провадження №11-кп/794/291/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.2 ст.286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
в межах населеного пункту с.Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Герца, на перевищеній швидкості, більше 60 км/год., не вибравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожньої обстановки, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічному смугу руху, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію, де скоїв зіткнення з зустрічним мікроавтобусом марки «Renault-Trafic», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Honda-Civic», ОСОБА_7 спричинено смерть.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вирок суду змінити в частині призначення йому покарання, призначивши йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: повідомляти орган кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця роботи чи проживання, періодично з`являтись в цей орган на реєстрацію.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції при призначенні йому покарання перерахував у рішенні всі пом`якшуючі покарання обставини, однак фактично не врахував їх. Крім того, судом не було враховано його молодий вік, те, що він зробив для себе належні висновки, став на шлях виправлення, відшкодував завдану шкоду, вчинив злочин у тверезому стані, з необережності, з місця скоєння злочину не втікав, раніше ні до кримінальної, ні адміністративної відповідальності не притягувався, думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила його суворо не карати, а також не було судом враховано й того, що позбавлення його права керування транспортними засобами в майбутньому призведе до того, що він буде позбавлений можливості заробляти кошти для існування та допомоги потерпілій.

Від інших учасників судового розгляду апеляцій та заперечень не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 який просив задовольнити подану апеляцію, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, надавши обвинуваченому ОСОБА_6 право виступити з останнім словом, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

Вина ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Апеляційні доводи ОСОБА_6 про те, що вирок суду, в частині призначення йому покарання підлягає зміні, внаслідок його суворості, є безпідставним і не ґрунтується на матеріалах провадження та законі.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вищенаведені вимоги закону судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 були виконані повністю.

Так, районним судом при призначенні покарання обвинуваченому було враховано ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є необережним, закінченими, тяжким, внаслідок даного злочину загинула одна особа; особу ОСОБА_6 , який є не одруженим, не працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнано: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого районним судом не встановлено.

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши всі обставини справи, зокрема, тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилався обвинувачений у своїй апеляції, дійшов вірного висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, колегія вважає вірним рішення районного суду стосовно тривалості іспитового строку, а саме встановлення 3-ох річного іспитового строку, оскільки судом було враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину (що внаслідок даного злочину загинула людина), вид і строк призначеного як основного, так і додаткового покарання, обставини, що характеризують обвинуваченого.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є апеляційні доводи обвинуваченого про те, що суд 1 інстанції безпідставно призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 рухався із значним перевищенням швидкості руху в населеному пункті, саме обвинувачений виїхав на смугу зустрічного руху, порушуючи п.п.10.1. та 12.4. ПДР України, чим створив небезпеку не тільки пасажиру свого автомобіля, а й водію мікроавтобуса «Renault-Trafic», під керуванням водія ОСОБА_9 , з яким він зіткнувся. Таким чином, із врахуванням обставин вчинення даного ДТП, а саме, що ОСОБА_6 порушив не одне правило дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення із зустрічним автомобілем та загинула одна особа, а також враховуючи те, що обвинувачений не працює і його дохід не пов`язаний із роботою на автомобілі, колегія суддів вважає вірним рішення суду 1 інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не знаходить законних підстав для зміни вироку суду відносно ОСОБА_6 в частини пом`якшення покарання останньому.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які могли б потягнути за собою зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: Суддя ОСОБА_1