Єдиний унікальний № 500/2485/16-к
Провадження № 1-кп/500/289/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
21 червня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000980, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

13.07.1999 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК 1960 р. до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 11.08.2001 р. на підставі постанови Київського районного суду м. Одеса від 10.08.2001 р. згідно ст. 6 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 р.;

26.04.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

04.09.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 04.12.2009 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання;

18.06.2010 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

01.11.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 25.06.2014 р. на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 17.06.2014 р. згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
30 березня 2016 року, в період часу з 12:20 год. до 12:25 год., ОСОБА_4 умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у робочий час у магазині «Гроф» торгівельного дому «Альянс», розташованого в будинку № 56 по вул. Тульчианівській (колишня назва Котовського) в м. Ізмаїл Одеської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з жіночої сумки, що знаходилась на дивані у вказаному магазині, таємно викрав жіночий гаманець вартістю 150 грн., в якому знаходилось 100 гривень, 5 доларів США, за офіційним курсом станом на 30.03.2016 р. 1 долар США дорівнює 26,43 грн., на суму 132,15 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 382,15 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що точну дату він не пам`ятає, можливо це було 30.03.2016 р., як це зазначено в обвинувальному акті, приблизно о 12:00 год. він зайшов у магазин, де продаються джинсові речі, що розташований по вул. Котовського у м. Ізмаїл біля центрального ринку. В той час, коли продавець магазину на його прохання відволіклася для пошуку потрібного розміру джинсових брюк, він побачив, що на диванчику знаходилася сумка, яка була відкритою. Він дістав із сумки жіночий гаманець, після чого пішов з ним з магазину. Гроші, які знаходилися в гаманці, він витратив на власні потреби, гаманець викинув, а пластикові картки, що також знаходилися в гаманці, залишив у себе. Через декілька днів до нього звернувся слідчий, а ще через тиждень він повернув потерпілій грошові кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди, а також усі її пластикові картки.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення судової повістки про виклик до суду через SMS-повідомлення, про причину неявки суд не повідомила. Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від неї до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання сусідами характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , того, що відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, того, що ОСОБА_4 має п`ять непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, та знов вчинив умисний злочин також проти власності, а також того, що відносно нього раніше вже застосовувалися положення ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та він під час іспитового строку вчиняв інші злочини, то суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання нових злочинів можливе лише з призначенням йому реального покарання, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосовування положень ст. 75 КК України. Але, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, того, що він повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненні злочину та сприяв його розкриттю, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту в нижніх межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК. Таке покарання як арешт повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для призначення більш суворих видів покарання.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися, і клопотання про це не подавалися. Разом з цим, з набранням вироком законної сили та зі зверненням його до виконання ОСОБА_4 з метою виконання вироку підлягає затриманню та взяттю під варту.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2016 р. арешт на перелічене в ній майно та картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , картку «ПраватБанк» № НОМЕР_2 , картку «Мед-Сервіс» VIP club, картку «Аптека» №0911, картку «Крейзі парк», картку «Золото» № НОМЕР_3 , картку «Чистюля» відповідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України слід повернути власнику, а саме потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_4 затримати та взяти під варту, строк покарання ОСОБА_4 у виді арешту обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2016 р. арешт, та картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , картку «ПраватБанк» № НОМЕР_2 , картку «Мед-Сервіс» VIP clubЮ картку «Аптека» № НОМЕР_4 , картку «Крейзі парк», картку «Золото» № НОМЕР_3 , картку «Чистюля» повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення, а потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1