Справа № 404/2393/16-к
Номер провадження 1-кс/404/490/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в закритому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого Кіровоградського ВПГУНП в Кіровоградській області по матеріалам кримінального провадження 0003351, відносно :

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новосілка, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , останній раз судимого в січні 2016 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням на 3 роки,

підозрюваного за ч. 3 ст. 187 КК України.

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2016 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернувся слідчий Кіровоградського ВПГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_4 з клопотанням про: «надання дозволу на проведення примусової судово-психіатричної експертизи» підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду клопотання доповнила вимоги клопотання та в усній формі сформулювала їх таким чином : «надати дозвіл на проведення примусової амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в медичному комунальному закладі «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня».

Підставою для такого звернення до слідчого судді став рапорт інспектора поліції від 05.04.2016 року про відмову ОСОБА_6 від проходження амбулаторної психіатричної експертизи.

В суді прокурор і слідчий підтримали редакцію усно сформульованих ними вимог.

Підозрюваний заперечив щодо вимог слідчого. Надав письмову заяву про непрофесіоналізм всіх експертів Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. Наполягає на забезпеченні йому об`єктивності, яку можна забезпечити шляхом спостереження за ним у будь-якому експертному закладі України,- крім Кіровоградської області, де його двічі поспіль визнавали осудним.

Уважно вислухавши слідчого, прокурора, а також: підозрюваного і його захисника, дослідивши надані додатки до клопотання, переконаний у безпідставності вимог слідчого, з наступних міркувань:

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 13.03.2016 року, приблизно о 21 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_7 проник в будинок АДРЕСА_2 , де з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоровя ОСОБА_8 , заволоділи майном потерпілої.

Під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню слідчий виніс постанову від 25.03.2016 року про призначення підозрюваному ОСОБА_6 судової психіатричної експертизи, проведення якої доручив експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» з метою зясування психічного стану підозрюваного.

(аркуш клопотання 6)

Згідно змісту рапорту інспектора поліції від 05.04.2016 року, ОСОБА_6 відмовився пройти психіатричне дослідження в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні.

(аркуш клопотання 8)

В суді підозрюваний заявив про некомпетентність членів комісії лікарів Кіровоградської обласної психіатричної лікарні.

Згідно ч. 1 ст. 242 та п. 3 та ч.ч. 2-3 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Встановлення осудності підозрюваного, є обов`язком сторони обвинувачення, таким чином правильні дії слідчого, спрямовані на призначення експертизи в цьому кримінальному провадженні для визначення психічного стану ОСОБА_6 .

При цьому необхідно зауважити про наявність у підозрюваного права на забезпечення захисту, змагальності сторін та свободі подання до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.ст. 20, 22 КПК України).

Тотожна правова позиція міститься в п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України про те, що застосування заходів забезпечення допускається якщо слідчий/прокурор доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Перераховані норми Закону переконують, що сторона захисту має право заявити відвід експерту (ст. 80-82 КПК України) в тому числі вказати експертну установу, в якій бажає провести спеціальне дослідження. З цих міркувань, правильні твердження сторони захисту про необґрунтований примус.

Обовязкок слідчого судді (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), є дотримання прав і свобод учасників кримінального провадження на стадії досудового розслідування. Таким чином ініціатор клопотання не довів, що примус є законним і відповідає практиці застосування ст. 6 Конвенції про основоположні права і свободи людини. Примусово проведене дослідження не звільнить слідчого і прокурора від обов`язку провести експертизу у тому числі й за клопотанням сторони захисту. У цьому випадку застосування заходів примусу не виправдовує і не забезпечує завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Самостійною підставою відмови в задоволенні поданого слідчим клопотання є недодержання форми й порядку звернення з клопотанням до слідчого судді.

Так, в ч. 2 ст. 509 КПК України міститься посилання, що питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи, вирішується в порядку передбаченому для розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.

У свою чергу ч. 2 ст. 185 КПК України передбачає, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням. Всупереч цьому слідчий з прокурором обмежились зміною формулювань клопотання виключно в усному порядку, без належного документального оформлення та прокурорського погодження.

Застосовуючи принцип правової визначеності закріплений у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, констатую факт обмеження сторони захисту у можливості одержати копію остаточної редакції вимог, а відтак неможливість надати ґрунтовні заперечення з цього приводу, що є неприпустимим.

Окремо слід зауважити, що положеннями ч. 2 ст. 509 КПК України, врегульовано право слідчого судді направити особу виключно на стаціонарну психіатричну експертизу, з метою тривалого спостереження за нею, тоді як ініціатор клопотання не заявив письмової вимоги про необхідність направлення підозрюваного на стаціонарну експертизу, тому необхідно відмовити у задоволенні заявленого слідчим клопотання, що було подано в письмовій формі.

В розглянутому клопотанні істотна неповнота полягає у: 1) відсутність назви медичної установи, до якої планує звернутись слідчий для проведення спеціальних досліджень; 2) відсутності самого тексту постанови слідчого про призначення примусової амбулаторної експертизи з визначенням назви експертного закладу.

Помилкові формулювання як письмової так і усної вимоги слідчого, про «проведення експертизи» в той час як законодавцем надана можливість слідчому судді тільки направити на експертизу (ч. 2 ст. 509 КПК України).

Згідно ст.ст. 36,40 КПК України, призначення і організація проведення експертизи, є виключною прерогативою ініціатора клопотання з процесуальним прокурором, тому слідчий суддя не дає дозвіл на призначення, а може дати дозвіл про направлення особи для тривалого спостереження за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 332, 369-372, 509 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Кіровоградського ВПГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення примусової судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по кримінальному провадженню 0003351 з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 187 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в направленні особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.(ч.3 ст. 509 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1