Справа № 1-143/10
Номер провадження 1-143/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю прокурора - Данканич В.М.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

законного представника підсудного - ОСОБА_3 JI.B.

представника КМСД - ОСОБА_4

представника служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3), Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, інваліда III групи, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 304 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого ,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 304 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, 17.03.2010 року, будучи обізнаними в тім, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_9, маючи намір здійснити викрадення майна Державного територіально- галузевого обєднання „Львівська залізниця, відокремленого підрозділу „Моторвагонне депо Коломия, що знаходиться в паливному складі розташованому за адресою м. Рахів, вул. Привокзальна №4, шляхом умовляння, тобто обіцянки отримання зиску внаслідок скоєння крадіжки майна і його подальшого продажу, спонукали ОСОБА_3 до участі у скоєні, впродовж 17.03.2010 року - 22.03.2010 року, злочинів передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України.

Так, 17 березня 2010 року, підсудні ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_3, з метою викрадення майна ДТЛГО „Львівська залізниця, ВП „Моторвагонне депо Коломия, що знаходиться в паливному складі розташованому за адресою м. Рахів, пл. Привокзальна №4, 17.03.2010 року, приблизно о 23.00 годині, діючи за попередньою змовою між собою, скориставшись відкритими дверима, проникли в приміщення піскосушилки, звідки викрали металічне обладнання для сушки піску вартістю 48,60 грн., після чого, здійснивши злам вхідних дверей, проникли в маслозаправне приміщення, звідки викрали металічну діжку ємністю 200 л., вартістю 40 грн., насос для перекачки дизпалива вартістю 115 грн., зєднаний з засувкою діаметра 50 мм., вартістю 24,30 грн., всього на загальну суму 227,9 гривень.

Окрім того, ОСОБА_6, ОСОБА_7 J1.M. і ОСОБА_3, скоївши 17.03.2010 року злочин передбачений ст.185 ч.3 КК України, повторно, в період з 19.03.2010 року по 22.03.2010 року, шляхом демонтажу елементів конструкції паливозаправочної і мастилозаправочної магістралей, які належать ДТГО „Львівська Залізниця і розташовані за адресою м. Рахів, пл. Привокзальна №4, таємно викрали мастилозаправочну колонку вартістю 96 грн. і З металічні засувки паливозаправочної магістралі діаметра 50 мм., вартістю 24,3 грн. кожна, всього на загальну суму 168,9 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину свою у скоєному визнав частково (заперечивши втягнення неповнолітнього ОСОБА_3 в злочинну діяльність) та показав суду. З ОСОБА_3 та ОСОБА_7 він знайомий з дитинства. Йому відомо, що ОСОБА_3 є неповнолітнім і навчається в 11-му класі загальноосвітньої школи. 17 березня 2010 року, він зустрівшись з хлопцями, запропонував ОСОБА_7, зібрати метал, щоб продати його як металобрухт і отримати гроші. ОСОБА_3 почув цю розмову та сказав, що також хоче піти з ними зібрати металобрухт, тому вони погодилися взяти ОСОБА_3 з собою. В другій половині дня, вони втрьох, йшли вздовж залізничної колії поруч з залізничною станцією в м. Рахів. Проходячи повз склад палива, де раніше заправлялися локомотиви, ОСОБА_3 сказав, щоб вони зайшли на склад і подивилися, чи є на складі метал. Виявили, що на складі є дві споруди, Одна із яких не була закрита на замок. Вони зайшли в ту споруду і побачили, що до стелини, на дроті прикріплена металічна витяжка. Також, оглядаючи територію складу, побачили, що вхідні двері іншої споруди закриті на замок. Тому вирішили прийти ввечері і забрати витяжку. Того ж дня, біля 23-ї години, вони прийшли до складу. З собою взяли сани, які знаходяться в сараї ОСОБА_3 Прийшовши до паливного складу, вони зайшли в те приміщення, яке було відкритим. Світили собі ліхтариками запальничок. Вони втрьох переламали дріт, на якому висіла витяжка, це не було складно, так як дріт був ржавим. Після цього, винесли витяжку і поклали на сани. Після чого пішли до того приміщення, яке було закритим. Спочатку вони хотіли руками зламати вхідні двері, але їм це не вдалося. Тоді, в тому приміщенні, яке було відкритим, ОСОБА_8 знайшов металічну трубу, з допомогою якої зламали двері та зайшли в приміщення. Спочатку вони потрапили в тамбур, з якого двері ведуть в інше приміщення. Ті двері не були закритими. Зліва від вхідних дверей вони побачили металічну 200 літрову діжку. Вони винесли її і поклали на сани, у витяжку. Поруч з бочкою, побачили насос, приєднаний (пригвинчений) до труби болтами. У них не було інструментів, щоб відкрутити насос, тому, пішли додому до ОСОБА_3, щоб сховати витяжку і діжку в його сараї, а також взяти інструменти, щоб відкрутити насос від труби. З автомобіля „Москвич-412 який він з ОСОБА_8 інколи використовують по дорученню власника, взяли гайкові ключі і пішли до складу, знову взявши з собою сани. Вони прийшли до того приміщення, де знаходився насос, відєднали його від труби, разом з металічною засувкою. Насос винесли на вулицю і поклали на сани. В суміжному приміщенні, побачили електричний двигун, який був до чогось прикріплений та також намагалися його відєднати, але це їм не вдалося. Вийшовши з приміщення, відвезли насос до сараю ОСОБА_9. Коли вони викрадали витяжку, діжку і насос, то бачили поруч із складом металічні цистерни для пального. До трьох цистерн, були прикручені металічні засувки та вирішили, що через день прийдуть по них. 19.03.2010 року, близько 23 години, знову, втрьох, прийшли до складу. З собою вони мали гайкові ключі, щоб відгвинтити засувки. Працюючи по черзі, відгвинтили засувки і, в руках, кожний по одній, віднесли їх до ОСОБА_3, де сховали в сараї. Відкручуючи засувки, виявили поруч з цистернами заправочну колонку, яка була прикручена болтами до бетонного фундаменту, тому вирішили, через день, прийти і викрасти колонку.

Втретє до складу вони втрьох пішли 22.03.2010 року, близько 00.00 години, взявши з собою гайкові ключі, щоб демонтувати колонку від фундаменту. Вони відкрутили болти і перенесли колонку через фундамент огорожі та поклали на землю. Колонка була важка, вони не могли її віднести в руках, тому втрьох пішли по автомобіль, який стояв біля будинку ОСОБА_3, поїхали до складу, там завантажили колонку в багажник, приїхали до будинку ОСОБА_3, де сховали колонку в його сараї.

Наступного дня, йому зателефонував ОСОБА_8 та сказав, щоб , що в звязку з крадіжкою його розшукують працівники міліції. Прийшовши додому він зізнався працівникам міліції у скоєному та розповів як відбулася крадіжка. Заперечує втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність оскільки він його не примушував до скоєння крадіжки, так як ОСОБА_3 сам виявив бажання піти з ними усі рази. Цивільний позов визнає. У вчиненому щиро розкаюється, просить не карати його суворо та не позбавляти волі.

Підсудний ОСОБА_7 вину свою у скоєнні злочинів визнав частково , так само заперечивши втягнення неповнолітнього ОСОБА_3 в злочинну діяльність, оскільки вважає, що ОСОБА_9 діяв з власної волі, без примусу. Стверджує, що дійсно він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9, діючи за попередньою змовою між собою, тричі ( в період з 17.03.2010 року по 22.03.2010 року), таємно проникали в приміщення розташоване в м. Рахів, на площі Привокзальній, звідки викрали металічне обладнання для сушки піску, металічну діжку ємністю 200 л., насос для перекачки дизпалива, зєднаний з засувкою, мастилозаправочну колонку, 3 металічні засувки паливозаправочної магістралі. При цьому стверджує, що підсудний ОСОБА_6 детально описав обставини скоєного злочину, і він нічого добавити не може. Стверджує, що вирішили скоїти вказаний злочин, так як хотіли підзаробити грошей перед Великодніми святячи. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє ніколи подібного не допускати. Упросить не карати його суворо. Цивільний позов визнає.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе у скоєні злочинів визнав повністю і показав, що він з дитинства знайомий з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які є його сусідами. Одного разу, в березні 2010 року, вони зустрілися поруч з їх будинками. ОСОБА_6 запропонував їм знайти метал, який можна здати на приймальний пункт і отримати гроші. Він та ОСОБА_8 погодилися. Наступного дня, 17 березня 2010 року, в другій половині дня, в пошуках металу вони пішли вздовж залізниці на залізничній станції в м. Рахів. Вони проходили повз склад пального, де раніше заправлялися локомотиви. ОСОБА_6 сказав, що там може бути метал. Вони зайшли в один з 2-х будинків, так як там вхідні двері не були закритими. Побачили, що до стелини, на металічному дроті підвішений металічний короб, порадившись вирішили, що прийдуть забрати короб пізніше, коли стемніє, так, щоб їх не бачили. Ввечері, біля 23-ї години, вони взяли з подвіря ОСОБА_8 сани, викрали металічний короб та поклали його на сани. Після цього, вони підійшли до іншої споруди. Побачивши, що вхідні двері закриті, ОСОБА_8 сказав, що треба їх зламати. Після цього, вони пішли до нього додому, металічний короб сховали у його сараї. Взявши металічну трубу пішли до того приміщення, вхідні двері якого були закриті. Також, з собою, вони взяли сани, щоб перевезти металічні вироби. ОСОБА_7, трубою зламав двері в приміщення. Вони зайшли всередину, там виявили металічну діжку яку також вкрали. Оглядаючи приміщення, також побачили насос, якій був прикручений болтами до труби. У них не було інструментів, тому знов пішли до нього додому. ОСОБА_1 вони сховали в сараї. Взявши з автомобіля гайкові ключі, повернулися до складу, відкрутили від труби насос, разом з металічною засувкою і поклали його на сани. В сусідньому приміщенні вони побачили електричний двигун. Він був приєднаний до магістралі і вони не змогли його відєднати. Насос, вони повезли в сараї. Коли вони вийшли з приміщення, то оглянули територію поруч. Там побачили, що до трьох цистерн для палива пригвинчені засувки. Вони вирішили, що прийдуть за ними наступного дня. 19 березня 2010 року, знов близько 23-ї години, втрьох пішли до паливного складу. Взяли з автомобіля гайкові ключі, якими відкрутили три засувки від трьох цистерн і в руках віднесли їх до нього додому та склали їх в сараї. Коли вони відєднали засувки, то бачили поруч з цистернами заправочну колонку, яку також вирішили викрасти. Колонка була прикріплена до бетбнного фундаменту чотирма болтами. В ніч з 21 на 22 березня 2010 року, вони втрьох пішли до складу, відкрутили болти, якими колонка кріпиться до фундаменту, перенесли її через бетонний бордюр, що оточує цистерни. Після цього, вони повернулися до автомобіля ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Л, який стояв на вул. Ватутіна. Вони приїхали до складу, завантажили колонку в багажний відсік і відвезли її в його сарай. Наступного дня, він був у школі, коли прийшли працівники міліції, та почали його розпитувати про крадіжку металу зі складу. Тоді він признався, що здійснив крадіжку разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 У вчиненому щиро розкаюється. Просить його суворо не карати. >

Представник цивільного позивача ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву у якій підтримує завлений раніше цивільний позов та просить його стягнути з підсудних.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він являється бригадиром паливного складу та котельної відокремленого підрозділу „Моторвагонне депо Коломия ДТГО Львівська залізниця, розташованого за адресою м. Рахів, пл. Привокзальна,4. На території паливного складу знаходяться приміщення піскосушилки і мастилозаправочного приміщення, в яких є металічне обладнання. Окрім того, на ділянці місцевості поруч з цими приміщеннями знаходяться металічні цистерни для палива і мастила, зєднані паливною і мастильною магістралями, а також заправочна колонка. 18 березня 2010 року, прийшовши на роботу, він побачив, що вхідні двері мастилозаправочного приміщення зламані механічним способом. До того, вхідні двері закривалися врізним замком. Зайшовши в приміщення, побачив, що насос, який був приєднаний до паливної магістралі зник. Разом з насосом зникла і металічна засувка діаметром 50 мм., яка була приєднана до насоса. Також, з мастилозаправочного приміщення зникла металічна діжка ємністю 200 л. Оглядаючи інші приміщення,' тобто зайшовши в приміщення піскосушилки, виявив, що з того приміщення зникла металічна витяжка для сушки піску. Двері в приміщення піскосушилки не замикалися замком, а були лише прикриті. ОСОБА_6 витяжка, металічним дротом, була прикріплена до стелі. Того ж дня, тобто 18.03.2010 року, він, разом з одним з працівників по мірі можливості відремонтував вхідні двері, на період до їх заміни. 20 березня 2010 року, зранку, прийшовши на роботу побачив, що від металічних цистерн для палива, що розташовані на ділянці місцевості поруч з приміщеннями, відкручені і зникли три металічні засувки діаметром 50 мм. кожна, через які, цистерни зєднувалися з паливною магістраллю. 22 березня 2010 року, зранку, виявив, пропажу заправочної колонки, яка знаходилася на бетонному фундаменті поруч з паливними цистернами. Разом з колонкою було викрадено її комплектуючі частини, лічильник, що вмонтований в корпус колонки і фільтр, змонтований до корпуса колонки ззовні. Про крадіжки він повідомив працівникам міліції і доповів своєму керівництву у відокремленому підрозділі „Моторвагонне депо Коломия. Територія паливного складу не охороняється, так як в звязку із скороченням штатів, посада охоронця на передбачена.

Законний представник н/л підсудного - ОСОБА_12 ствердила, що підсудний являється її сином. На може пояснити що спонукало його до скоєння злочину, можливо він попав під вплив старших за себе ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Раніше з ним жодних неприємностей не мала. Просить суд врахувати його молодий вік та надати шанс виправитися без ізоляції від суспільства. Цивільний позов визнає.

Представник КМСД - ОСОБА_4 представник служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_5 охарактеризували неповнолітнього ОСОБА_9 з позитивної сторони, вважають за доцільне надати неповнолітньому іспитовий строк, так як він усвідомив значення своїх дій та зобовязався подібного ніколи не допустити.

Окрім повного визнання вини підсудними, винність їх у скоєному доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

Протоколом усної заяви про злочин від 22.03.2010 року, з якого вбачається, що бригадира складу палива та котельні залізничної станції «Рахів» ОСОБА_11ГІ. заявив про виявлену крадіжку ( а.с.4);

Протоколом огляду від 22.03.2010 року місця події та фото таблицями до протоколу огляду, на яких відображено загальний вигляд місця події - будівлі паливного складу, зламаних вхідних дверей, території паливного складу, місця зєднання трубопроводу і цистерн, де зєднання відсутнє, бетонної підставки на якій знаходилася заправ очна колонка для дизельного палива, кліщів виявлених на місці вчинення злочину, місцезнаходження насосу в приміщенні паливного складу, сараю,, заправочнї колонки та засувок насоса в приміщенні сараю (а.с.5-7, 8-12);

- Довідкою №114 від 22.03.2010 року, про перелік та вартість викраденого (а.с.16); Протоколом огляду речового доказу (а.с.63);

Протоколом відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_6 детально відтворив обставини скоєння ним та ОСОБА_7 і ОСОБА_9 крадіжок в період з 17 по 22 березня 2010 року( а.с.70-72);

Фото таблицею до протоколу відтворення (а.с.73-84).

Враховуючи викладене суд вважає, що органом досудового слідства дії підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вірною являється кваліфікація дій підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Цивільний позов, заявлений ДТГО «Львівська залізниця» в сумі 988,33 гривні, що становить вартість викраденого з врахуванням робіт по його монтажу на попереднє місце, підлягає до задоволення у повному обсязі та солідарному стягненню з підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Судові витрати відсутні.

Речові докази: металічні кліщі, які знаходяться в камері речових доказів Рахів'ського РВ ГУМВ України в Закарпатській області, по вступу вироку слід знищити, а насос для перекачки дизпалива, колонку мастилозаправочну з фільтром, чотири засувки, металеву ємність з піскосушилки, що зберігаються на відповідальному зберіганні у бригадира топливного складу Моторвагонного ДЕПО Коломия ДТГО «Львівська залізниця», слід повернути Моторвагонному ДЕПО Коломия ДТГО «Львівська залізниця», як законному власнику.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує як помякшуючі їх покарання обставини те, що вину свою у вчиненні злочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнали частково, а ОСОБА_3 повністю, усі та щиро розкаялися у скоєному, раніше не судимі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 являються молодими за віком, а ОСОБА_3 є неповнолітнім. Всі троє проживають у важких матеріально-побутових умовах, що й частково спонукала їх до скоєння злочину.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено. При цьому, суд не враховує як обтяжуючі покарання обставини вчинення злочину повторно, групою осіб, як це зазначено у списку обвинувального висновку. Так, відповідно до ч.4 ст.(>7 КК України, встановлено, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, яка впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що у відношення підсудних слід обрати покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачене санкцією відповідних статей Особливої частини кримінального кодексу України, за якими повинні понести покарання підсудні, однак, беручи до уваги особу винних, їхнє щире розкаяння та молодий вік, ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, суд вважає, що виправлення підсудних можливе без реального відбування покарання, а тому на підставі ст.ст. 75 та 104 КК України, відповідно, вони підлягають звільненню від відбуття покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ст.304 ч.1 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ст.304 ч.1 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ст.185 ч.З КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ст.185 ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_12, як законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_3, на користь ДТГО «Львівська залізниця» 988,33 гривні цивільного позову, солідарно.

Речові докази: металічні кліщі, які знаходяться в камері речових доказів Рахівського РВ ГУМВ України в Закарпатській області - знищити, а насос для перекачки дизпалива, колонку мастилозаправочну з фільтром, чотири засувки, металеву ємність з піскосушилки що зберігаються на відповідальному зберіганні у бригадира топливного складу Моторвагонному ДЕПО Коломия ДТГО «Львівська залізниця», повернути як законному власнику.

На вирок може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Бліщ О.Б.