У Х В А Л А
29.11.2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Білорусь, Брестської області, міста Барановичи, громадянки Республіки Білорусь, не заміжньої, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, без постійного місця проживання, раніше засуджена Джанківським міськрайонним судом АР Крим 26.03.2007 за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 27.06.2013, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2016 приблизно о 21.30 годині ОСОБА_7 разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заздалегідь маючи злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будівлі «Одеського академічного театру музичної комедії імені М. Водяного», а саме на перехресті вулиць Пантелеймонівської та Бєлінського в місті Одесі, де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прямував з місця роботи, а саме працює в гостинно-ресторанному комплексі «Panorama De Luxe», за адресою: м. Одеса, пров. Мукачівський 6/8, та рухаючись в напрямку дому, присів на лавці біля вищезазначеної будівлі відпочити.

Далі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 помітили у потерпілого ОСОБА_9 сумку чорного кольору, з особистими речами, при цьому розуміючи, що у останнього можуть бути при собі певні грошові кошти, та все раніше зазначене вони визначили предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, заздалегідь розділивши свої ролі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та почали провокувати конфліктну ситуацію, в ході якої вимагали від останнього віддати належне йому майно та грошові кошти. Потерпілий свою чергу відмовився віддавати свої речі та повідомив, що грошей у нього при собі не має, що обурило ОСОБА_8 та він одразу наніс декілька ударів в районі обличчя ОСОБА_9 , від яких останній впав на землю.

В цей час ОСОБА_7 знаходилась поруч, оглядаючись навколо, з метою уникнення можливості викриття їх злочинних дій, та при цьому очікувала момент коли можливо буде безперешкодно заволодіти предметом свого злочинного посягання. Дочекавшись того, що потерпілий ОСОБА_9 впав на землю та перебував в безпорадному стані, ОСОБА_7 одразу відібрала його речі, а саме: гаманець чорного кольору, вартістю 150 гривень, у якому знаходились грошові кошти у розмірі 4 гривні; рюкзак чорного кольору, вартістю 100 гривень, в якому також знаходились продукти харчування ковбасні вироби та сир, вартістю 150 гривень; та шапку чорного кольору, вартістю 200 гривень. Заволодівши речами потерпілого, ОСОБА_7 склала їх собі в сумку, та після чого разом з ОСОБА_8 , зникли з місця скоєння ними кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 604 гривні.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Республіки Білорусь, Брестської області, міста Барановичи, громадянку Республіки Білорусь, не заміжню, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштовану, без постійного місця проживання, раніше засуджену Джанківським міськрайонним судом АР Крим 26.03.2007 за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 27.06.2013

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапорт співробітників патрульної поліції про затримання ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у останньої були вилучені речі потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка скоїла відносно нього кримінальне правопорушення;

- протоколами допитів свідків, а саме співробітників патрульної поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду речей в присутності потерпілого ОСОБА_9 ;

У діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозрювана ОСОБА_7 вчинила злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , є те що вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, а також враховуючи те, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, свідчить про те, що вона не може забезпечити самостійно своєчасне прибуття до органу досудового розслідування та суду. Крім цього ОСОБА_7 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на потерпілого. Також враховуючи те, що підозрювана скоїла тяжке кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, усвідомлювала суворість покарання яке передбачене за вчинення такого характеру злочинів, так як раніше засуджена Джанківським міськрайонним судом АР Крим 26.03.2007 за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 27.06.2013, тому не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень останньою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від правоохоронних органів та суду, а також, враховуючи, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків. Крім цього ОСОБА_7 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження шляхом впливу на потерпілого. Також, враховуючи, що підозрювана вчинила тяжке кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, усвідомлювала суворість покарання, яке передбачене за вчинення таких злочинів, тому не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень останньою.

Підозрювана ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра необґрунтована, відсутні докази наявності збитків, спричинених потерпілому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, тому підозрювана може переховуватися від правоохоронних органів та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, впливати на потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Можливість призначення підозрюваній, у разі визнання її винною, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваної, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від правоохоронних органів та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваній ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Пред`явлена підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом співробітників патрульної поліції про затримання ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у останньої були вилучені речі потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення;

- протоколами допитів свідків, а саме співробітників патрульної поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду речей в присутності потерпілого ОСОБА_9 .

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштована, не має постійного місця проживання, не заміжня, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, та враховуючи його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/22278/16.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 22:00 години 26.11.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 22 годині 00 хвилин 25.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
29.11.2016