У Х В А Л А
Справа № 185/12325/15-к

Провадження № 1-кс/185/1547/15

21 грудня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань ,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 оскаржує до суду дії органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно повідомлення останньою про вчинення завідуючою ДНЗ «Сонечко» ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги, заявник, представник заявника скаргу в повному обсязі підтримали, вимагали її задоволення та наголошували на необхідності внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки відповідна заява з цього приводу була подана заявником до органів прокуратури.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, матеріали ЖЄО №704 від 24.11.2015 року, вислухавши думку прокурора, який приймав участь при розгляді скарги, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Як вбачається з вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя за наявності відповідних заяви та підстав, може поновити строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

З точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, доводи з приводу обґрунтування поважності причин пропуску строку є належними підставами для поновлення строку подання скарги.

Даючи оцінку вимогам, викладеним в скарзі ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно повідомлення останньою про вчинення завідуючою ДНЗ «Сонечко» ОСОБА_5 кримінального правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно частини 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію. Положеннями ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілих, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_4 поданої до Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області від 17.11.2015 року, Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.11.2015 року, які є аналогічні за змістом, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч.2 ст.94 КПК України, приходить до висновку, що скаржник шляхом наданого їй права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, лише висловлює свою категоричну незгоду з обставинами її звільнення, поновлення на роботі, тобто правовідносинами, які склались між ОСОБА_4 як робітником і завідуючою ДНЗ «Сонечко» ОСОБА_5 як представником роботодавця.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.

Оскільки заява ОСОБА_4 яка хоча й складена таким чином, що має назву, як заява про кримінально-каране діяння, сама по собі містить лише перелік фактичних обставин, пов`язаних із правовідносинами, які існують між заявником та іншими учасниками цивільних правовідносин, коло осіб яких визначено категорією індивідуальних трудових спорів, то таку заяву на переконання слідчого судді, не можна визнати як заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР із заяви, яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України та відповідно не є предметом судового контролю.

Приймаючи до уваги наведене, вважаю , що правові підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.306,307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_4 процесуальний строк для звернення зі скаргою щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1