642/3344/16-к
1кп/642/410/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003816 від 17.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, цигана, громадянина України, раніше судимого:

27.05.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу 850 гривень; не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

16.12.2015 близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Рост», а саме відділу з продажу квітів, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 140, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв зі столу у торговій залі мобільний телефон «Samsung Galaxy S3» вартістю згідно товарознавчої експертизи № 810 від 12.02.2016 р. - 719 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_7 , та поклавши його у праву кишеню куртки, навмисно вийшов з вказаного супермаркету, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, та активне сприяння його розкриттю.

Обставин які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме згідно із ст. 12 КК України злочин передбачений ст. 185 ч.2 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку, приходить до висновку про те, що з метою виправлення останнього та попередження нових злочинів, йому необхідно призначити покарання у вигляді арешту.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до п. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Суд вважає, зо позовні вимоги потерпілої заявлені обґрунтовано та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на три місяця.

Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту ОСОБА_6 обчислювати з дня оголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати, оскільки обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення іншого тяжкого злочину.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 4000 (чотири тисячі) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 - судові витрати в доход держави за проведення товарознавчої експертизи в доход держави в сумі 719 грн.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1