Справа № 1-86/11
Провадження № 1/349/2/16
П О С Т А Н О В А
іменем України

12 квітня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снятин Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з повною вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно постанови прокурора про зміну обвинувачення від 18 грудня 2014 року, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він завідомо знаючи, що на території тракторної бригади в с.Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області знаходяться два розукомплектовані трактори, вирішив вчинити їх крадіжку та здати їх як металобрухт на пункт прийому чорних металів. З цією метою він через оголошення знайшов ОСОБА_9 , який являється приватним підприємцем та надає послуги по перевезенню вантажів та домовився з останнім про оренду автомобіля «Камаз» з причепом та про оренду автокрана.

16 березня 2011 року о 15 год. ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_8 приїхав своїм автомобілем «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 та автокраном на територію тракторної бригади в с.Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області, де ОСОБА_8 вказав на два трактори Т- 150Г, вагою 5 750 кг. та Т-74ТЛ, вагою 6 840 кг., які необхідно було погрузити на автомобіль «Камаз». Однак, коли до стропів крана було вже причеплено трактор Т-74ТЛ, на територію тракторної бригади прийшли жителі с.Путятинці, які зупинили погрузку та повідомили про даний факт крадіжки в Рогатинський РВ УМВС в Івано-Франківській області. Після цього ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції.

Всього ОСОБА_8 намагався викрасти чужого майна, металобрухту, яке належить ТзОВ «Галтекс-Холдінг», загальною вагою 12 590 кг. на загальну суму 27 698 грн, але не зміг свої злочинні дії довести до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились в замаху на таємне викрадення чужого майна, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні вини не визнав та суду пояснив, що 31 грудня 2010 року він знаходився в с.Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області у свого товариша ОСОБА_10 , який розказав йому, що в їхньому селі є тракторна бригада, де знаходяться старі трактори, які нікому не належать, оскільки господарство, яке володіло даним майном стало банкрутом. В середині березня 2011 року, коли в нього було скрутне фінансове становище він вирішив забрати два розкомплектовані трактори з території колишньої тракторної бригади , що в с.Путятинці Рогатинського району, оскільки вважає, що це було безхазяйне майно, яке можна було здати як металобрухт в пункт прийому металів та отримати за нього грошові кошти. Про транспортування тракторів він домовився із підприємцем ОСОБА_9 , який погодився надати йому вантажний автомобіль «Камаз» з причепом та автокран для погрузки та перевезення тракторів. Щоб мати документ, який буде підставою для перевезення тракторів, як металобрухт він в себе вдома з мережі Інтернету знайшов протокол засідання зборів членів селищних громадських спілок , який власноруч підписав за голову та секретаря зборів. 16 березня 2011 року приблизно о 08 год. 00хв. він домовився із ОСОБА_11 , щоб останній допоміг йому забрати трактори із Рогатинського району, на що цей погодився. Потім попросив ОСОБА_12 , який має у власному користуванні автомобіль «Опель», щоб відвіз його та ОСОБА_11 в с.Путятинці Рогатинського району. ОСОБА_12 погодився на його пропозицію і приблизно за годину часу вони приїхали в село. Дочекавшись приїзду автомобіля «Камаз» з причепом та автокрану вони провели їх на територію тракторної бригади. Він показав водію автокрану, який трактор необхідно погрузити на вантажний автомобіль. Коли крановик розложив кран та вони почали зачіпляти стропи за трактор, на територію тракторної бригади прийшли жителі села, які заборонили їм грузити трактори та викликали міліцію. З місця події вони не втікали. Коли приїхали працівники міліції їх було доставлено в Рогатинський РВ УМВС, де під час допиту працівники міліції застосовували до нього фізичну силу і він вимушений був зізнатись у вчинені крадіжки. Крім цього в процесі розслідування справи працівники міліції фальсифікували ряд процесуальних документів. Так, спочатку було винесено постанову про порушення кримінальної справи щодо нього та ОСОБА_11 за ч.2 ст.185 КК України, де було зазначено, що трактори є власністю агрофірми «Путятинці», однак в матеріалах справи відсутня така постанова. Потім без винесення постанови про перекваліфікацію злочину з ч.2 ст.185 КК України на ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України була винесена постанова про порушення кримінальної справи лише щодо нього за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а тому вважає, що такі дії слідства є неправильними.

Під час судового слідства прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування. Клопотання мотивував тим, що під час досудового слідства та судового слідства не встановлено потерпілу сторону, якій злочином заподіяно шкоду та не виконані у повному обсязі судові доручення на проведення виїмки правовстановлюючих документів, які підтверджують факт належності тракторів на праві власності ТзОВ «Галтекс-Холдінг», оскільки товариством надано інформацію про відсутність на підприємстві низки документів бухгалтерського обліку, без надання підтверджуючих даних про це.
Адвокат ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про направлення справи на додаткове розслідування. Вважають, що підстав для цього немає, а прокурору потрібно лише вжити заходів для повного виконання судових доручень, або дати можливість суду на підставі наявних у справі доказів постановити обвинувальний або виправдувальний вирок.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню , а кримінальна справа поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, яка не може бути усунена в судовому засіданні з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 16-1 КПК України 1960 року здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора, а в окремих передбачених у КПК випадках це вправі робити потерпілий чи його представник. Захист підсудного здійснює сам підсудний, його захисник або законний представник. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.

Отже, з огляду на ці вимоги закону суд при розгляді кримінальної справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України 1960 року, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.Якщо виникне питання про повернення справи на додаткове розслідування, суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, вирішує це питання мотивованою ухвалою, а суддя - постановою в нарадчій кімнаті.
Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.8 Постанови №2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Відповідно до п.9 вказаної постанови повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.
Як вбачається із обвинувального висновку, який був затверджений 17 червня 2011 року прокурором Рогатинського району Івано-Франківської області ОСОБА_13 та з яким кримінальна справа була направлена до суду, ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він намагався викрасти чуже майно, два розукомплектовані трактори Т-150Г, вагою 5 750 кг. та Т-74ТЛ, вагою 6 840 кг, як металобрухт, що належав громаді с.Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області, загальною вагою 12 590 кг. на суму 27 698 грн., але не зміг свої злочинні дії довести до кінця з причин, що не залежали від його волі ( т.1 а.с.100-103).
Під час судового розгляду справи прокурор двічі змінював пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення.
Так, постановою про зміну обвинувачення від 02 жовтня 2013 року прокурор прокуратури Рогатинського району ОСОБА_3 на підставі довідки ТзОВ «Галтекс-Холдінг» від 02 жовтня 2013 року за №206, в якій вказано, що трактори марки Т-150Г та Т-74ТЛ перебували в селянській спілці Путятинці та після її реорганізації до 14 листопада 2005 року перебували на балансі ЗАТ «Агрофірми Путятинці», а в подальшому перейшли до ТзОВ «Агрофірми Путятинці», засновником якої є ЗАТ компанія «Галтекс-Холдінг», змінив обвинувачення ОСОБА_8 , зазначивши, що останній намагався викрасти чуже майно, два розукомплектовані трактори Т-150Г, вагою 5 750 кг. та Т-74ТЛ, вагою 6 840 кг, як металобрухт, який належав ТзОВ «Агрофірмі Путятинці» загальною вагою 12 590 кг. на суму 27 698 грн., але не зміг свої злочинні дії довести до кінця з причин, що не залежали від його волі. (т.2 а.с. 107-108).

У ході судового слідства за клопотаннями захисника судом давались судові доручення у порядку , передбаченому в ст.315-1 КПК України органу, який проводив розслідування провести виїмку в ТзОВ «Галтекс-Холдінг» документів, які б підтверджували належність товариству вказаних тракторів ( т.2 а.с.136, 180-182, т.3 а.с.73-75, т.4 а.с.36-37, 221 ).

На виконання доручень суду, слідчим відділом Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області було надано довідку з ТзОВ «Галтекс-Холдінг» від 23 грудня 2013 року №304, оборотно-сальдову відомість по рахунку:10.5 , в яких зазначено, що станом на 12 грудня 2013 року на балансі підприємства перебуває в тому числі рухоме майно: трактор Т-150, вартість 15 240 грн. та лопата тросова Т-74, вартістю 1 520 грн. , всього на загальну суму 16 760 грн. та свідоцтва про реєстрацію тракторів (т.2 а.с.138-143, 194-195).

Згідно акту №1 від 10 лютого 2014 року, інші документи, які б підтверджували знаходження тракторів на балансі у ТзОВ «Галтекс-Холдінг» , знищені із закінченням термінів зберігання. (т.2 а.с.188-190).

18 грудня 2014 року постановою про зміну обвинувачення прокурором Рогатинського району ОСОБА_3 внесено зміни в обвинувачення ОСОБА_8 , в частині уточнення відомостей щодо власника майна, де зазначено, що останній намагався викрасти чуже майно, два розукомплектовані трактори Т-150Г, вагою 5 750 кг. та Т-74ТЛ, вагою 6 840 кг, як металобрухт, який належав ТзОВ «Галтекс-Холдінг» загальною вагою 12 590 кг. на суму 27 698 грн., але не зміг свої злочинні дії довести до кінця з причин, що не залежали від його волі (т.2 а.с.246-248).

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого. Забороняється домагатись показань обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у справі, шляхом насильства, погроз та інших незаконних заходів.

На підставі наведеного, суд погоджується з позицією прокурора, що при провадженні досудового слідства, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України 1960 року, обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення кримінальної справи були дослідженні поверхово та однобічно, а під час судового слідства в процесі надання органу, який проводив розслідування судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України вказані недоліки досудового слідства не усунені, потерпіла сторона, якій злочином заподіяно шкоду не встановлена.
Неповнота досудового слідства, з урахуванням особливостей судового розгляду, не може бути усунута в судовому засіданні, у зв`язку з чим справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

Під час додаткового розслідування необхідно повно та об`єктивно дослідити обставини справи, виконати необхідні слідчі дії, дати правильну оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності і, залежно від цього, вирішити питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину.

Крім цього, як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.1 Постанови №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», що у справах про злочини проти власності суди зобов`язані як установити вину підсудних і призначити їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вжити передбачені законом заходи для реалізації прав потерпілих на відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 49 КПК України 1960 року особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, набуває передбачених законом прав учасника процесу лише після визнання її потерпілим. Визнання особи потерпілим у справі або відмова в цьому мають бути процесуально оформлені постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або ухвалою суду.

Однак такі процесуальні документи не оформлялись ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду.

При вирішенні вказаного клопотання, суд також враховує постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2016 року, якою обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, скасовано.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 64, 273, 281 КПК України 1960 року, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України направити керівнику Тисменицької місцевої прокуратури для організації додаткового розслідування.
Постанова суду набирає законної сили і виконується після закінчення строку на подання апеляції. Якщо на постанову буде подано апеляцію і , якщо її не буде скасовано, то вона набирає законної сили і виконується після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення.
Суддя: ОСОБА_1