Справа №463/1174/16-к
Провадження №1-кп/463/153/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого Діаб Мохамед Ахмед Каміль

перекладача ОСОБА_6

у м. Львові

у підготовчому судовому засіданні

розглянувши об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2016 року за №0000121 та від 16.01.2016 року за №0000157, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України, суд,-

в с т а н о в и в :
органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому на два місяці, яке обґрунтовує тим, що він обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за тяжчий з яких передбачене покарання у виді позбавленні волі на строк до восьми років. На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судове слідство не завершене, а тому перебуваючи на волі може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому вважає, що у випадку зміни запобіжного заходу на більш легкий або його скасування можуть настати ризики передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим просить клопотання задоволити.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні відносно клопотання прокурора заперечив, заявив клопотання про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з реальним позбавленням волі, яке обґрунтовує тим, що на його переконання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції. Переконаний, що обвинувачений жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, і відсутні підстави вважати, що такі перешкоди він буде вчиняти в майбутньому. В той же час, держава несе істотні витрати по утриманню в СІЗО його підзахисного, який в свою чергу страждає на головний та зубний біль, потребує отримання належної медичної допомоги, яку в умовах тримання під вартою не може отримати. Крім цього зазначив, що з часу скерування справи до суду, його підзахисний утримується під вартою протягом 4-х місяців, і за вказаний час судове слідство не було проведено по вині сторони обвинувачення, яке не здатна забезпечити явку потерпілих. А тому вважає, що підстави для продовження строків тримання під вартою відсутні, у зв`язку із чим просить його клопотання задоволити, а клопотання прокурора відхилити.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора з аналогічних підстав, в задоволенні клопотання прокурора просить відмовити.

Потерпілий у вирішенні клопотань поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд клопотання прокурора задовольняє, а клопотання захисника відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувають матеріали об`єднаного судового провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою підготовчого провадження від 18.03.2016 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на два місяці до 19.05.2016 року включно.
В даному судовому провадженні розпочато судове слідство, в ході якого частково допитано потерпілих. Більша частина потерпілих, свідки, письмові докази судом на даний час не досліджувалися, як і не заслухані показання обвинуваченого.

Оскільки на даний час триває судове слідство по кримінальному провадженні, по справі не допитані потерпілі, свідки, ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні декількох тяжких злочинів за вчинення частини із них передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, а тому є обґрунтовані доводи того, що знаходячись на волі він може здійснювати тиск на потерпілих та свідків, чи ухилятися від слідства, вчинити нове кримінальне правопорушення, а тому суд суд погоджується із доводами прокурора про те, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати.
З цих же мотивів суд не приймає до уваги доводи захисника та покликання на практику Європейського Суду з прав людини щодо недостатності підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд. Крім цього на переконання суду суспільний інтерес до кримінально-караних дій, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України не є втрачений, термін перебування обвинуваченого під вартою не є значний, а тому в даному випадку інтереси суспільства потребують обмеження прав обвинуваченого шляхом утримання його під вартою з метою забезпечення розгляду даного кримінального провадження.
Також стороною захисту не представлено суду жодних доказів того, що в силу незадовільного стану здоров`я, чи потреби у лікуванні, обвинувачений не може утримуватися під вартою. Окрім того, оскільки інкриміновані злочини не пов`язані із насильством, суд обирає обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.
З врахування наведеного суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який. А тому клопотання прокурора слід задоволити, а клопотання захисника відхилити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, -

у х в а л и в:

клопотання прокурора задоволити, клопотання захисника відхилии.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці до 20 липня 2016 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в сумі 60 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 82680,0 гривень (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійки), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 , покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти суд, який здійснює судове слідство у кримінальному провадженні, про зміну місця роботи та проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1