Справа № 405/7977/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодження з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотаням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 розпочатому 03.11.2016 року за підозрою голови міжрайонної МСЕК №1 Кіровоградського обласного бюро МСЕ, лікаря-хірурга ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди в сумі 18 тис. грн від ОСОБА_7 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу головного лікаря КЗ «Кіровоградське обласне бюро МСЕ» № 52-с від 23.04.2012 року переведено на посаду лікаря-хірурга, голову міжрайонної МСЕК №1.
ОСОБА_5 , будучи лікарем-хірургом міжрайонної МСЕК №1 Кіровоградського обласного бюро МСЕ, на підставі п.1 примітки до ст.364 КК України, наказу головного лікаря КЗ «Кіровоградське обласне бюро МСЕ» № 52-с від 23.04.12 переведено на посаду лікаря-хірурга, голову міжрайонної МСЕК №1 п.п.4, 5, 6, 10, 11, 16, 19, 22 положення «Про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 року, розділів 2 - 4 посадової інструкції, являвся службовою особою, що виконує постійно організаційно-розпорядчі обов`язки.
Після отримання грошових коштів в сумі 18 000 гривень, в якості неправомірної вигоди в АДРЕСА_1 , 09.11.2016 о 15 год. 50 хв лікар-хірург та голова міжрайонної МСЕК №1 Кіровоградського обласного бюро МСЕ ОСОБА_5 , був викритий та затриманий працівниками УСБУ в Кіровоградській області.
10.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до відомостей інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у своїй власності на праві приватної власності наступне нерухоме майно: гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності,-, 23.06.2011 року, видане виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, форма власності: приватна, частка власності: 1/1.
Слідчий стверджує, що з метою забезпечення конфіскації майна, спеціальної конфіскації та можливого цивільного позову, виникли підстави щодо накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, підозрюваний та його захисник заперечили проти його задоволення.

Заслухавши думки прокурора, слідчого та захисника підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Судом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000182 розпочатого 03.11.2016 за підозрою голови міжрайонної МСЕК №1 Кіровоградського обласного бюро МСЕ, лікаря-хірурга ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди в сумі 18 тис. грн від ОСОБА_7 .
10.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.
З наданих до клопотання матеріалів, а саме інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №72892100 від 11.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності належить: гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЕСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Разом з тим, санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає крім позбавлення волі на строк від 5 до 10 років також конфіскацію майна.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, про необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме: гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1