Справа № 401/295/16-к
Провадження № 1-кп/401/74/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Світловодська кримінальний акт у кримінальному провадженні №0001991 внесеного до ЄРДР 02.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світловодська Кіровоградської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

за ч. 1 ст.286 ч. КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_6 допустила порушення правил безпеки дорожнього руху,що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:

01.11.2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_6 , керуючи легковим автомобілем «Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності, допускаючи порушення вимог п. 2.3 (б) і (д) ПДР України (п.2.3 Для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), рухаючись на регульованому світлофорним об`єктом перехресті вулиць Леніна та Калініна, в місті Світловодську, Кіровоградської області, зі сторони вулиці Будівельників в напрямку вулиці Леніна, проявляючи особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку її руху регульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком п. 5.35.1 ПДР України (п. 5.35.1 «пішохідний перехід») та дорожньої розмітки п. 1.14.1 ПДР України (п. 1.14.1 «зебра»), порушуючи вимоги п.16.2 ПДР України, (п. 16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку ) та п. 1.10 ПДР України (п. 1.10 дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість) при виконанні повороту ліворуч з вулиці Калініна на вулицю Леніна у вказаному населеному пункті, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не надала переваги в русі ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу справа наліво по ходу її руху, в результаті чого допустила наїзд на неї.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 173 від 24.12.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої великоберцевої кістки, закритого косного перелому правої малоберцевої кістки у верхній третині, кровопідтьоків верхніх і нижніх кінцівок, кровопідтьоку і саден попереку, саден нижніх кінцівок, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день) та виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування останньої об виступаючі частини автомобіля.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю,пояснивши ,що за обставин викладених в обвинувальному акті здійснила наїзд автомобілем,яким керувала на пішохода ОСОБА_8 . Вказала,що допустила наїзд на пішохода так як не бачила останню, потерпіла була одягнута у темну одежу , частина проїзної дороги недостатньо освітлювалась . Після ДТП на своєму автомобілі вона відвезла ОСОБА_8 до приймального покою Світловодської ЦРБ, де сповістила про причину звернення за медичною допомогою, а потім повернулася до місця пригоди , куди прибули і працівники поліції. Потерпілій ОСОБА_8 надавала матеріальну допомогу, вибачилась та пропонувала подальшу матеріальну підтримку за наслідками лікування, але потім до лікарні з`явилась дочка потерпілої ( ОСОБА_4 ) та заборонила їм спілкуватись. Просить суворо її не карати та не позбавляти права керування автотранспортними засобами оскільки на її утриманні знаходиться хворий батько (інвалід), який потребує медичного догляду, крім того, вона є приватним підприємцем і їй по роботі вкрай потрібен автотранспорт. Позов прокурора в інтересах ЦРЛ визнає,позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди не визнає, в частині матеріальної в межах пред`явленого обвинувачення та доведеності її вини.

Крім повного визнання вини у скоєному злочині самої обвинуваченої ОСОБА_6 її вина в інкримінованому злочині повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її матір`ю. 01.11.2015 року близько 20 години мати зателефонувала їй і повідомила, що потрапила у ДТП і знаходиться у лікарні. Коли вона приїхала до лікарні, мати розповіла,що її збила на пішохідному переході автомашина,якою керувала жінка. Ніякої матеріальної допомоги обвинувачена ОСОБА_6 на лікування її матері не надавала. Усі витрати несла її родина. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла в реанімаційному відділенні Світловодської ЦРЛ. Вона переконана,що смерть ОСОБА_8 перебуває у зв`язку із отриманими травмами при ДТП,яке сталося 01.11.2015 року,оскільки за життя мати не хворіла і не мала будь яких скарг на стан свого здоров`я. Вона несла матеріальні затрати як на лікування так і на похорони,організацію поминальних обідів і похоронних заходів та інше. Також вона і члени її родини перенесли великий душевний стрес після смерті матері,після чого порушився її звичайний ритм життя. Просить стягнути з ОСОБА_6 на її користь у відшкодування матеріальну шкоду в розмірі 34973.00грн., у відшкодування моральної шкоди 100.000грн. Також вважає,що у діях обвинуваченої вбачається склад злочину передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор Світловодського відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 суду засвідчив,що 01.11.2015 року він знаходився на чергуванні . У вечірній час ( точного часу не пам`ятає), від чергового Світловодського МВ йому стало відомо,що до Світловодської ЦРЛ доставлено постраждалу жінку після ДТП. Разом зі своїм напарником ОСОБА_10 вони прибули до приймального передпокою Світловодського ЦРЛ. З постраждалою особисто він не спілкувався , з нею спілкувався слідчий ОСОБА_11 . Там же знаходилась невідома йому жінка як потім з`ясувалось це була ОСОБА_6 та пояснила,що вона керувала своїм автомобілем «Chevrolet Aveo» і допустила наїзд на пішохода,після чого на своєму автомобілі привезла постраждалу до лікарні. Про обставини ДТП сказала, що пішохід йшла з права наліво через дорогу,стосовно напрямку руху керованого нею транспортного засобу. Вчинила наїзд на пішохода на пішохідному переході вулиць Леніна та Калініна в м.Світловодську. На момент проведення огляду місця події була темна пора доби,тому вони проводили огляд за допомогою ліхтарів. Місце наїзду на пішохода це пішохідний перехід по вулиці Леніна,позначеного дорожнім знаком та дорожньою розміткою`зебра». ОСОБА_6 повернулась на місце пригоди з лікарні , надавала пояснення, там же знаходився ї якійсь то чоловік,як потім стало відомо,це був син обвинуваченої. На місці ДТП свідків не було, покриття проїзної частини дороги було сухе.

Аналогічні покази в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_12 інспектор Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області , який також засвідчив,що при огляді місця події, автомобіль» Chevrolet Aveo» ,червоного кольору,яким був вчинений наїзд на пішохода перебував за межами проїзної частини на далекій відстані від місця ДТП. При його огляді встановлено ,що він мав пошкодження в передній лівій частині, а саме: розбито скло передньої фари,вм`ятини на капоті з лівого боку, інших пошкоджень не було.

Свідок ОСОБА_13 не допитувався в зв`язку з відмовою прокурора від виклику та допиту даного свідка

Судом досліджені матеріали досудового розслідування,надані прокурором з яких вбачається наступне:

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.11.2015 року слідує,що ОСОБА_8 звернулася з усною заявою до Світловодського відділу міліції нині поліції відносно скоєного ДТП , 01.11.2015 року,а саме: повідомила,що її близько о 19 годині на перехресті вулиць Леніна та Калініна збила червоного кольору автомашина (а.с.105 т.1)

З протоколу огляду місця події від 01.11.2015 року(а.с.106-110 т.1) слідує,що місцем події є перехрестя доріг вулиці Леніна та Калініна м.Світловодськ. При огляді транспортного засобу легкового автомобіля «Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено: розбита ліва фара та вм`ятина з лівої сторони на капоті

З довідки Світловодської ЦРЛ слідує,що ОСОБА_8 ,1952 р.н. 01.11.2015 року була госпіталізована до травматологічного відділення з попереднім діагнозом «перелом внутрішній закритий малогомілкової кістки справа зі зміщенням, перелом внутрішній закритий,однієї з кісток лівої голені» (а.с.111 т.1) .

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідує,що його власником є ОСОБА_6 (а.с.114 т.1).

З Полісу №АЕ/4409897 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії з 20.07.2015 року по 19.03.2016 року) слідує,що страхувальником є ОСОБА_6 ( забезпечений ТЗ автомобіль Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 ),страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100.00грн., за шкоду, заподіяну майну 50.00грн.(а.с.115 т.1).

За висновком експерта від 06.11.2015 року №233 (а.с.126-127 т.1) у ОСОБА_8 в результаті травми, отриманої в ДТП 01.11.2015 року наявні тілесні ушкодження: закритий внутрішньо суглобовий перелом кістки лівої голені з утворенням уламку, закритий перелом малої гомілкової кістки справа ( у верхній третині), садна та кровопідтьоки попереку, нижніх кінцівок. По ступені тяжкості переломи кісток голені, як в сукупності так і по одинці, відносяться до категорії середньої тяжкості які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я , інші пошкодження відносяться до категорії легкої ступені тяжкості. В момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_8 була у вертикальному або близькому до нього положенні.

З висновку експерта судової інженерно транспортної(авто технічної) експертизи №12050 від 17.11.2005 року Кіровоградського відділення Одеського НДІ судових експертиз слідує, що гальмова система,рульового керування та ходова частина автомобіля «Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 ,не мали ознак наявності несправностей(а.с.136-137 т.1).

За висновком експерта тієї ж експертної установи №2051 від 18.11.20015 року судової інженерно - транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи, на підставі огляду автомобіля ,слідів,які б безумовно вказували на зону контакту автомобіля з пішоходом не виявлено. В той же час відзначено,що в передній лівій частині кузову автомобіля виявлені ушкодження,які могли б утворитися при наїзді на пішохода(а.с.142-143 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 173 від 24.12.2015 року ОСОБА_8 в результаті ДТП 01.11.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої великогомілкової кістки, закритого косого перелому лівої малогомілкової кістки у верхній третині, закритий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині, кровопідтьоків верхніх і нижніх кінцівок, кровопідтьоку і саден попереку, саден нижніх кінцівок, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день), та виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування останньої об виступаючі частини автомобіля.

За висновком п.5 вищезазначеної експертизи (а.с.147-149 т.1), смерть потерпілої настала від хронічної недостатності кровообігу внаслідок постінфарктного і атеросклеротичного кардіосклерозу , на фоні супутніх захворювань: гіпертонічної хвороби і ожиріння які були ускладненні протягом основного захворювання яким вона страдала.

За висновками експертизи судової інженерно-транспортної(авто технічної) №2357 від 04.01.2016 року Кіровоградського відділення Одеського НДІ судових експертиз (а.с.197-199 т.1) вбачається,що у даній дорожньо-транспортній ситуації належні дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_6 , регламентувались вимогами п.2.3(б) та 16.2. ПДР. За умови виконання даним водієм вищевказаних вимог п.16.2 ПДР України вона мала технічну можливість уникнути створення умов,що привели до наїзду на пішохода. В розглянутій дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_6 вимогам п.16.2 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з ДТП,що сталося.

При встановлених обставинах,оцінивши зібрані докази,суд вважає,що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи потерпілої ОСОБА_4 та її представника відносно прямого зв`язку між ДТП і настанням смерті потерпілої ОСОБА_8 і як слідство, не вірної кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України злочинних дій обвинуваченої, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються вище наведеними доказами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Щире каяття у вчиненому злочині ОСОБА_6 суд розцінює як обставину,що пом`якшує покарання обвинуваченої.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , не встановлено

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості,повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, раніше не судима, є пенсіонером, за місце проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, доглядає батька інваліда,тому суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій не самого суворого покарання,передбаченого санкцією статті.

Цивільний позов прокурора в інтересах Світловодської ЦРЛ про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8 підлягає задоволенню в повному обсязі,так як в ході судового засідання з достовірністю встановлено, що Світловодською ЦРЛ витрачено 860грн.31 коп. на стаціонарне лікування ОСОБА_8 (а.с.12-16 т.1).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов в якому вона просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 34 973.00грн., у відшкодування моральної 100.000грн. В обгрунтуваня позовних вимог зазначала,що нею понесені матеріальні затрати на лікування ,похорони, організацію поминальних обідів і похоронних заходів значні витрати. Також , як вона так і члени її родини перенесли великий душевний стрес після смерті ОСОБА_8 .. З цими подіями порушився її звичайний ритм життя ,вона і досі переносить душевні страждання в зв`язку з втратою рідної для неї людини.

Вирішуючи в цій частині позовні вимоги суд виходить з того,що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування проводилися судово-медичні експертизи на предмет встановлення причинного зв`язку між смертю ОСОБА_8 та ДТП. Згідно висновків судово-медичних експертиз зазначених вище смерть останньої не перебуває ні в прямому ні опосередкованому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою,так як смерть ОСОБА_8 настала в результаті хвороби.

Таким чином, стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди пов`язаних із смертю ОСОБА_8 є безпідставним.

Судом також встановлено,що ОСОБА_6 застрахувала свою відповідальність,уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,у разі недостатньої страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи питання про право позивача на пред`явлення позову суд виходе з того,що згідно ч.6 ст.55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані,який унеможливлює подання нею відповідної заяви,положення частини першої-третьої цієї статті поширюється на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визначається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї,яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого,а за відповідним клопотанням-потерпілими можуть бути визнано кілька осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки,що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди,завданої каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я.

У даному кримінальному провадженні можливе відшкодування шкоди,завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Всі питання пов`язані зі смертю потерпілої не відносяться до меж розгляду як кримінального провадження так і заявленого цивільного позову.

Таким чином, із врахуванням того, що смерть ОСОБА_8 не перебуває ні в прямому, ні в опосередкованому зв`язку із ДТП, право на пред`явлення позову виникло б лише у тому випадку, якщо був би такий причинний зв`язок і смерть потерпілої настала від дій обвинуваченої ОСОБА_14 ( за умов недостатності страхового відшкодування).

Страхове відшкодування на момент розгляду даної справи не виплачене.

Витрати за проведення експертиз по справі на підставі ч.2 ст.122 КПК України,не підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речового доказу суд віршує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.370, 371,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 8500.00грн, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.

Позов прокурора в інтересах держави в особі Світловодської ЦРЛ про відшкодування вартості витрат на лікування потерпілої від злочину задовольнити у повному обсязі,стягнувши з засудженої ОСОБА_6 на користь Світловодської міської ради, понесені на лікування ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 860грн.31 коп.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 34973.00грн. та моральної в розмірі 100.000грн. відмовити.

Речовий доказ-автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити у останньої.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

07.06.2016