Справа № 386/331/16-к
Провадження № 1-кп/386/53/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/53/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000205 від 18.04.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ, Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, пільг немає, на утриманні одна малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , освіта середня-спеціальна, стан здоров`я задовільний, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого в силу ст.. 89 КК України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та угоду про примирення від 22.04.2016 року , укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
27.04.2016 року з Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000205 від 18.04.2016 року, разом з угодою про примирення, укладеною 22.04.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з другої сторони, відповідно до якої сторонами кримінального провадження визнано наступне обвинувачення:
11 квітня 2016 року близько 11 години в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення бутового каменю, який знаходився на неогородженій парканом території домоволодіння. З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_7 про допомогу у завантаженні бутового каменю на кузов автомобіля марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_1 , якому повідомив, що домовився про перевезення каменю з його власником, таким чином увів ОСОБА_7 в оману, щодо протиправності своїх дій.

В подальшому близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , приїхав автомобілем марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_1 , до домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , де ОСОБА_9 за допомогою ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав та обернув на свою користь бутовий камінь вагою 2800 кілограм, вартість однієї тони якого відповідно до висновку експерта від 20.04.2016 року становить 150 грн., на загальну суму 420 грн., який належить ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Згідно вказаної угоди про примирення від 22.04.2016 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_5 від будь-яких претензій матеріального характеру повністю відмовилась у зв`язку з тим, що матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі.
Сторони кримінального провадження погодились на призначення підозрюваному покарання по ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) визнав повністю, пояснив, що 11 квітня 2016 року він перебував за місцем свого проживання, яке розташоване по АДРЕСА_2 . В неогородженому домоволодінні по АДРЕСА_3 він бачив будівельний камінь. Даний камінь він вирішив викрасти та продати ОСОБА_10 . В подальшому цього ж дня він зателефонував до ОСОБА_11 , якого попрохав допомогти завантажити камінь на автомобіль, на що ОСОБА_12 погодився. Через годину до нього прийшов ОСОБА_13 і вони поїхали автомобілем марки «ГАЗ-53», на провулок Набережний, де знаходився будівельний камінь. Близько 13 години, він під`їхав автомобілем до купи каменю, який знаходився на території неогородженого домоволодіння, поряд з нежитловим пошкодженим будинком, після чого він з ОСОБА_13 завантажили його на кузов автомобіля в кількості близько 3-х тон. Кому саме належав даний камінь він не знав. Потім вони поїхали до ОСОБА_14 додому, де і розвантажили викрадений будівельний камінь, за що ОСОБА_15 дав йому 900 грн. За те, що ОСОБА_12 допоміг він дав йому гроші в сумі 100 грн.

Наступного дня до нього додому прийшла жителька смт. Голованівськ, але хто саме не знає, яка повідомила, що він викрав належний її будівельний камінь.

Щиро кається, більше скоювати крадіжок не буде.

Потерпіла претензій матеріального та морального характеру до нього не має. Між ними укладено угоду про примирення .
Він розуміє, що має право на судовий розгляд в повному обсязі, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання .
Угоду з потерпілою про примирення він уклав добровільно, просить її затвердити.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій до ОСОБА_4 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з передбаченою угодою мірою покарання. ОСОБА_4 заподіяв їй матеріальних збитків на суму 420 грн. 00 коп., викрадене повернуто, угоду про примирення вона уклала добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі, просить угоду затвердити.
Прокурор клопотання потерпілої та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення підтримала, вважає, що угода відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання по ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень).

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , прокурора, дослідивши обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного:
Згідно п. 1 ст. 468, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 21.04.2016 року. Угода про примирення укладена 22.04.2016 року, після повідомлення про підозру.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, угода про примирення за своїм змістом відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України , ст. 473 КПК України та ч. 1 ст. 185 КК України , в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 5 ст. 474 КПК України, тобто він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення,у вчиненні якого він обвинувачується, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи ,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом , розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін .
Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 185 КК України .
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема , затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок , яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання .
Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим необхідно затвердити , обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України , так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.1 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відповідно до видів , передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,314,373,374,468,469,471,473,475 КПК України, суд
У х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення , укладену 22.04.2016 року між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/53/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000205 від 18.04.2016 р за ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене потерпілою та обвинуваченим в угоді про примирення від 22.04.2016 року, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 850 гривень).
Речові докази бутовий камінь загальною вагою 2800 кілограм, який знаходиться на зберіганні переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;
- автомобіль марки «ГАЗ-53» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні переданий під розписку ОСОБА_16 повернути ОСОБА_4 .
Матеріали досудового провадження на 108 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .
Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1