справа № 482/551/16-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому засіданні при розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належно повідомлялася судом про дату, час і місце судового розгляді даної справи, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
04 лютого 2016 року, в нічний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , де він знімав собі житло, орендуючи кімнату, реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ввівши в оману двох інших осіб, які перебували з ним в цьому будинку, впевнившись в тому, що його дії будуть таємними та діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливою метою, викрав двостворчаті металеві ворота, вартістю 2900 гривень з території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 .
Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та згодом розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2900 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 05 лютого 2016 року, в нічний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , де він знімав собі житло, орендуючи кімнату, реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії будуть таємними, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливою метою, не маючи доступу до гаражного приміщення цього домоволодіння, де тимчасово мешкав, за допомогою металевого прута, який підібрав поруч з цим приміщенням, зламав навісний замок на дверях цього гаражу та через двері, проник в його середину, звідки викрав каркас металевого ліжка, вартістю 200 гривень.
Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та згодом розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 200 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
Завдана злочином матеріальна шкода в ході досудового розслідування була частково відшкодована потерпілій, шляхом повернення їй викрадених металевих воріт, після їх розшуку.
Цивільний позов по даній справі потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованих йому злочинів, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цих викрадань майна: металевих воріт та каркасу металевого ліжка з території домоволодіння ОСОБА_5 , де він тимчасово винаймав собі житло, визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди, пояснивши, що він дійсно викрав у потерпілої це майно, яке продавав як металобрухт. Заявив, що після виявлення крадіжки він повернув металеві ворота ОСОБА_5 . Причину свого вчинку пояснив перебуванням у стані алкогольного сп`яніння та своєю дурістю та необдуманістю вчинку. Заявив, що у скоєній крадіжці кається, що більше красти не буде, а тому просить суд не позбавляти його волі.
Вислухавши признательні покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цих злочинів, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів - документів, а саме: з протоколу прийняття заяви потерпілої про злочин, з витягу з ЄРДР, з рапорту чергового Новоодеського ВП ГУНП України в Миколаївській області, з протоколу огляду місця пригоди, з письмової заяви потерпілої і її збережної розписки, з довідок про вартість викраденого майна, дійсно вбачається, що з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 були викрадені металеві ворота, а із сараю, шляхом злому замка на дверях, було викрадено каркас металевого ліжка і, що металеві ворота, після їх розшуку працівниками міліції, були повернуті у власність потерпілої.
Всі ці дослідженні в судовому засіданні докази, а саме покази обвинуваченого, досліджені в суді документи, узгоджуються як між собою, щодо встановлених фактичних обставин цієї справи так і з показами допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_3 і повністю підтверджують його признательні покази та його умисел на вчинення інкримінованих йому в провину злочинів, а також фактичне вчинення ним цих протиправних діянь.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що обвинувачений діяв з прямим, корисливим умислом, тобто усвідомлюючи як суспільно-небезпечний характер своїх дій, так і характер суспільно-небезпечних наслідків цих своїх дій та бажав їх настання.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченим злочинів при обставинах, що викладені йому в обвинуваченні, і доводять, що він дійсно вчинив ці злочини і, що його признательні свідчення у скоєному, відповідають всім встановленим в суді фактичним обставинам цієї справи і, які можна покласти в основу обвинувального вироку суду.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого і документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд, не виходячи за межі обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку),що передбачена ч.1 ст.185 КК України, а також він вчинив злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється військовозобов`язаним громадянином України, займається тимчасовими заробітками, не має постійної роботи, проживає одиноко на квартирі у потерпілої ОСОБА_5 , має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем тимчасового проживання характеризується позитивно.
Цивільний позов по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер і обставини скоєних ним злочинів, так і враховує його особу, в тому числі всі фактичні обставини цієї справи, його матеріальний та сімейний стан, умови його життя, а також всі інші обставини, що як обтяжують так і пом`якшують йому покарання.
Так, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відносяться до категорії середньої тяжкості і тяжкого та вчинені ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, його каяття, сприяння слідству у розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій, шляхом повернення їй викраденого майна у власність.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєних ним діянь, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статей обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Також при призначені виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги чинного законодавства, що передбачені ст.ст.65-68 КК України.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєних злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, ОСОБА_3 має бути призначене для відбування покарання остаточне, на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, яке передбачено санкціями цих статей обвинувачення, але в межах мінімальної межі, передбаченої в санкції тяжчої статті обвинувачення інкримінованої йому в провину, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом, як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчинених злочинів, враховуючи що обвинувачений кається у скоєні злочинів, позитивно характеризується і частково відшкодував шкоду потерпілій, що вже свідчить про те, що він став на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що таке каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні дійсно являється щирим, а його подальша поведінка в ході досудового розслідування і судового розгляду справи, свідчить про те, що він може бути виправлений і спокутувати свою провину через звільнення від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробування, на підставі ст.75 КК України та із встановленням йому обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, в суді не досліджувались.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності з вимогами ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати по справі відсутні, речові докази не досліджувались.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи не застосовувався, в зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу при ухвалені вироку на час до набрання ним законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: