Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 21 червня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2013 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Постановлено стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Цією ж ухвалою на підставі ст.ст. 49, 74 КК України ОСОБА_5 звільнено від покарання, призначеного вироком місцевого суду від 08 квітня 2013 року, у зв`язку з закінченням строку давності.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винною та засуджено за те, що вона приблизно о 18 год. 50 хв. 22 березня 2012 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 під час сварки штовхнула ОСОБА_6 у груди, внаслідок чого остання вдарилася об дерево, а потім нанесла потерпілій ще удар в обличчя, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить судові рішення скасувати. Зазначає про однобічність і неповноту судового розгляду, що суд не звернув увагу на відсутність у неї умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень і що є не скасована постанова про відмову у порушенні кримінальної справи щодо неї за цим самим фактом, а тому справа підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в справі і додатково поданими матеріалами в тій частині, в якій воно було оскаржене.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який її засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються детально наведеними у вироку доказами, які суд усебічно, повно і об`єктивно дослідив, правильно оцінив.

Так, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що приблизно о 18 год. 50 хв. 22 березня 2012 року під час сварки з ОСОБА_5 остання її штовхнула, а потім вдарила в обличчя;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили, що зі слів потерпілої знають про те, що ОСОБА_5 ударила її;

- показаннями свідка ОСОБА_11 судмедексперта, який повідомив, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах вказаних ОСОБА_6 .
Ці показання повністю узгоджуються між собою, є послідовними та підтверджуються, зокрема, даними висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якої у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді забиття м`яких тканин спинки носа та волосистої частини голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та іншими доказами у справі.
Таким чином, по справі повністю доведена винуватість засудженої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і її дії кваліфіковані правильно.

За таких обставин доводи касаційної скарги ОСОБА_5 , що вона не мала умислу на заподіяння шкоди потерпілій і відсутності в її діях складу злочину, передбаченого частиною статті, за якою її визнано винною, є необґрунтованими.
Не знайшли свого підтвердження й твердження засудженої про те, що судові рішення підлягають скасуванню, оскільки у справі є постанова органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи щодо неї від 30 березня 2012 року за тими ж обставинами.

Як убачається з копії вищезазначеної постанови, органом дізнання було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується та обґрунтовано призначив засудженій покарання у виді штрафу.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Апеляційний суд переглянув зазначену кримінальну справу в апеляційному порядку та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим. При цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , яка є аналогічною доводам її касаційної скарги, належним чином перевірялись апеляційним судом та були мотивовано відхилені. З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Також апеляційний суд на підставі ст.ст. 49, 74 КК України дійшов правильного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2013 року, у зв`язку з закінченням строку давності.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень у справі, не встановлено.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та статтями 394 396 КПК України 1960 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу останньої без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3