Справа № 742/792/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/637/2016
Категорія - ст. 185 ч. 4 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 лютого 2016 року за № 0000052, за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 23.09.2015 року по 25.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволенні позову НГВУ «Чернігівнафтогаз» про повернення у власність Управління 39,569 тон нафти на загальну суму 347311,36 грн. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 736 грн. 56 коп. судових витрат за проведення експертиз.

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , працюючи відповідно до наказу від 23 вересня 2013 року №638-к оператором товарним 3-го розряду Прилуцької дільниці Прилуцького-Леляківського цеху з видобутку нафти й газу нафтогазовидобувного управління (НГВУ) «Чернігівгаз» ПАТ «Укрнафта», вступив у злочинну змову з особами, матеріали щодо яких в ході досудового розслідування виділені в окреме провадження, на таємне викрадення нафти з фільтру дожимної насосної станції, обслуговування якої він здійснював.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з особами, матеріали щодо яких в ході досудового розслідування виділені в окреме провадження, 23 вересня 2015 року, близько 22 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на своєму робочому місці на території дожимної насосної станції «Прилуки» Прилуцького-Леляківського цеху з видобутку нафти й газу НГВУ «Чернігівгаз», що розташована біля с. Сухополова, Прилуцького району, Чернігівської області, з використанням автомобіля «Камаз», р.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Камаз», р.н.з. НОМЕР_2 , у кузовах яких знаходилися приховані металеві ємкості, приєднав до фільтру дожимної насосної станції спеціально пристосовані шланги, після чого ці особи умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали 39,569 тон нафти, вартістю 8777 грн. 36 коп. за одну тону, на загальну суму 347311 грн. 36 коп., що є великими розмірами та вкраденим розпорядилися на свій розсуд.

В апеляційних скаргах, аналогічних за змістом захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_8 просять вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання в силу його суворості. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ст.76 КК України. Зазначають, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 відразу після затримання визнав свою причетність до скоєння злочину, сприяв розкриттю злочину та встановленню осіб, причетних до розкрадання нафтопродуктів. Під час слідчих дій вказав на осіб, які примусили його вчинити злочин, що свідчить про його активне сприяння розкриттю злочину. Прокурор просив врахувати ряд пом`якшуючих обставин: визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину і застосувати до ОСОБА_8 ст.75 КК України. Також судом не враховано, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обтяжуючих обставин, позицію прокурора і представника потерпілого щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його адвоката, які просили задовольнити апеляційні скарги з наведених в них підстав, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю за пред`явленим органами досудового слідства обвинуваченням.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому у відповідності із ст. 394 КПК України, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у таємному викрадені чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, при обставинах, встановлених судом, відповідає обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до п.п.1,2,9 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного /підсудного/, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги та недостатньо врахував обставини справи й дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_8 визнав вину та активно сприяв розкриттю злочину, що підтверджується розглядом справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Цивільний позов по справі не заявлений, а викрадене майно повернуто його власнику. Також в суді першої інстанції державний обвинувач просив врахувати ряд пом`якшуючих обставин: визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину і орієнтував суд на звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, що й зазначено у вироку.

З огляду на викладене та обставини справи, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, його позитивних характеристик і відсутність попередніх судимостей, позиції прокурора в суді першої інстанції, можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Тому апеляційні скарги захисника та обвинуваченого підлягають задоволенню, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому судом покарання з випробуванням з іспитовим строком в три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4