Справа № 523/4791/14-к
Пров. № 1-кп/523/295/14
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

14.05.2014 року суддя Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та укладену між представником потерпілого Одеської філії ТОВ «Вім-Сервіс» та обвинуваченим угоду про примирення за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України,-

Встановив:

31.03.2014 року з прокуратури Суворовського району м. Одеси до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, а також угоду про примирення із зазначеним обвинуваченням, складену 19.03.2014 року.
За змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку та для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Також відповідно до ст. 476 КПК України було з`ясовано питання, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди примирення, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважала можливим затвердити угоду про примирення, якщо зі сторони обвинуваченого не має заперечень. Обвинувачений підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення, добровільність її укладення, при цьому не оспорюючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри.

Однак, оцінюючи укладену угоду, судом встановлена її невідповідність вимогам КПК України, а саме в повній мірі не узгоджене покарання передбачене ст. 191 ч.1КК України, санкція статті якої також передбачає покарання з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, що не оговорено та не відображено в угоді, також не з`ясовано думку сторін по даному питанню, тобто обов`язкова згода сторін, які її уклали відсутня в угоді.
У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди та просила призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень без позбавлення права займати певні посади, не конкретизуючи, які саме посади, що на думку суду не тільки суперечить вимогам угоди, але й не відповідає інтересам суспільства.
Разом з цим, згідно положень ст. 474 ч.6 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи поведінку представника потерпілого, який у підготовчому судовому засіданні завагався, висловивши свою думку щодо остаточного покарання ОСОБА_4 , у суда існують обгрунтовані підстави вважати, що сторони остаточно не примирилися, укладення угоди було підписано внаслідок якихось обставин.
Також суд вважає, що узгоджене між представником потерпілого та обвинуваченим вид і розмір покарання не співвідносяться з характером та ступенем скоєного обвинуваченим діяння та розміром завданої матеріальної шкоди.

Крім того, виходячи зі змісту обвинувального акту та угоди, у суда виникають сумніви щодо відповідності кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 191 ч.1 КК України, а саме, що мав місце тривалий склад злочину, оскільки з урахуванням кількості епізодів та проміжку часу по датам, вбачається повторність вчинених обвинуваченим дій, внаслідок чого викладені обставини вчиненого кримінального правопорушення в свою чергу підлягають дослідженню у судовому засіданні.

. З`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши угоду про примирення та складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_4 суд дійшов до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Суворовському райсуду м. Одеси.
Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві для продовження досудового розслідування не вбачається. Однак, оцінюючи укладену угоду, судом встановлена її невідповідність формальним вимогам КПК України.
Згідно положень ст.471 КПК України покарання, яке узгоджується сторонами в угоді, повинно відповідати межам, передбаченими у санкції статті КК України, сторони повинні узгодити покарання та обов`язковою умовою погодження покарання є відсутність заперечень сторін складеної угоди щодо виду і розміру призначення покарання. Згода сторін та відсутність заперечень окремо зазначається в угоді.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що угода про примирення між підозрюваним та представником потерпілого повноцінно не містить обов`язкових умов та не відповідає в повній мірі інтересам суспільства. За наявності підстав відповідно до ч.7 ст.474 КПК України невідповідність умов угоди про примирення вимогам діючого Законодавства підлягає відмові у її затвердженні та продовженню судового провадження у загальному порядку.
Вислухавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні, прокурора, який вважав можливим призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; обвинуваченого, представника потерпілого, які в подальшому приєднались до думки прокурора, дослідивши надані до суду матеріали, суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого.
Клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.
Необхідності для виклику перекладача обвинувачений не потребує, оскільки достатньо розуміє державну мову, якою ведеться судочинство. Клопотання про залучення захисника для здійснення захисту у суді за призначенням обвинуваченим не заявлено.
Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу, враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, суд дійшов до висновку, що на даний момент не має необхідності в вирішенні питання щодо застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження та обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 134, 314-317, 369-372, 392, 471, 474 КПК України, суд, -

Ухвалив:

В затвердженні угоди про примирення між представником потерпілого Одеської філії ТОВ «Вім-Сервіс» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 19.03.2014 року відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 30.05.2014р. 11.00 годин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 11.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: