Справа № 159/956/16-к
Провадження № 1-кп/159/82/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150, який надійшов 9 березня 2016 року від Ковельської міжрайонної прокуратури, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.12.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 20.06.2014 р. згідно акту амністії у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150),

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за скоєння крадіжки, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , 27 січня 2016 року біля 16 год. 30 хв., з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав мобільний телефон «Самсунг» вартістю 1000 грн., належний ОСОБА_5 , який знаходився на дивані, чим заподіяв їй майнову шкоду на вказану суму.

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , 26 лютого 2016 року укладена угода про примирення.

За умовами вказаної угоди сторони уклали угоду про наступне:

1. Досудовим слідством встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння крадіжки, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , 27 січня 2016 року біля 16 год. 30 хв. з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав мобільний телефон «Самсунг» вартістю 1000 грн., належний ОСОБА_5 , який знаходився на дивані, чим заподіяв їй майнову шкоду на вказану суму.

Сторона в особі ОСОБА_4 підтверджує факти викладені в п.1 даної угоди і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони в особі потерпілого та обвинуваченого констатують: факт добровільної згоди на укладення даної угоди та те, що неправомірними діями обвинуваченого, спричинено матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн. стороні в особі ОСОБА_5 , тобто в діях ОСОБА_4 наявні ознаки злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Сторони дійшли примирення на наступних умовах:

Сторона в особі ОСОБА_5 констатує, що під час досудового розслідування їй були відшкодовані збитки, шляхом повернення мобільного телефону, інших претензій матеріального чи морального характеру до сторони в особі обвинуваченого вона немає.

Сторона в особі ОСОБА_4 приносить стороні в особі ОСОБА_5 щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності, внаслідок неправомірних дій вказаних в п.1 даної угоди.

Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ст. 185 ч. 2 КК України, а саме обмеження волі строком на два роки та звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Дана угода діє з моменту її підписання.

Дана угода складена в трьох екземплярах, по одному кожній із сторін, третя для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000150.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження № 0000150, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 26 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0000150, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Речовий доказ телефон залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1