Справа № 405/5236/16-к

12 липня 2016 року м. Кіровоград
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Петрово Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.289 КК України, за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:
прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваної ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру про те, що на початку лютого 2016 року ОСОБА_8 запропонував їй, ОСОБА_9 та неповнолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно заволодіти транспортним засобом. З цією метою, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 на автомобілі «SKODA SuperB», виїхали до м.Кременчук Полтавської області, де будучи на місці зателефонували ОСОБА_11 , який займається пасажирськими перевезеннями на власному автомобілі марки «RENAULT Kangoo», д.н.з « НОМЕР_1 ». Під час телефонної розмови 17.02.2016 року біля 11.00 год. ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_11 про перевезення ОСОБА_7 з м. Кременчук до м. Кіровограда за грошову винагороду, при цьому обумовивши час та місце, звідки ОСОБА_11 потрібно було забрати ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_7 дочекалася ОСОБА_11 , який повіз її до м. Кіровограда, та під час руху ОСОБА_7 непомітно для водія, за допомогою мобільного телефону повідомляла ОСОБА_8 про їх пересування по заздалегідь запланованому ними маршруту. При цьому, ОСОБА_8 поїхав до Кіровограда, де зустрівся з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , яким надав знаряддя вчинення злочину (дерев`яну бейсбольну биту та липку стрічку «скотч» для фізичного подолання можливого опору водія ОСОБА_11 , а також балаклави «маски чорного кольору» для закриття обличчя) проінструктувавши останніх в послідовності їх дій, направлених на заволодіння транспортним засобом.
Того ж дня, біля 22.50 год. прямуючи по вул.Харківській в м. Кіровограді, у раніше визначеному ОСОБА_8 місці, ОСОБА_7 діючи умисно та з корисливих спонукань, попрохала ОСОБА_11 зупинити автомобіль у безлюдному місці. Зупинившись та вийшовши з автомобіля ОСОБА_11 , відкрив дверцята з метою дістати валізу ОСОБА_7 . Після чого, до потерпілого ОСОБА_11 з заду підбігли ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 , які за допомогою заздалегідь приготованого предмета (дерев`яної бейсбольної бити) почали наносити цілеспрямовані удари по частинам тіла ОСОБА_11 , тим самим спричинивши останньому різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження. В подальшому, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , зв`язали руки потерпілого липкою стрічкою та залишили лежати на землі зв`язаним, в той час ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля «Reno Kengo» та дочекавшись ОСОБА_9 і ОСОБА_14 разом поїхали до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Вказаними діями, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило значну матеріальну шкоду.
11.06.2016 року строк досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 17.09.2016 року.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше 60 днів, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_7 терміном на шістдесят днів, тобто до 16 вересня 2016 року.
Необхідність в раніше обраному відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжному заході домашньому арешту не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися.
Вказаними діями, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило значну матеріальну шкоду.
Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки по оголошеній підозрі існують ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник в судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для продовження даного запобіжного заходу, а тому просив застосувати особисте зобов`язання, оскільки його підзахисна не порушує умови домашнього арешту.
Підозрювана підтримала позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
В ході розгляду означеного клопотання встановлено, що 18.03.2016 року ОСОБА_7 затримана в порядку ст.208 КПК України.
19.03.2016 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід домашній арешт строком до 18.05.2016 року.
05.05.2016 строк досудового розслідування заступником прокурора Кіровоградської області продовжено до 4-ох місяців.
16.05.2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжено до 17 вересня 2016 року.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.289 КК України, причетність ОСОБА_7 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протоколи огляду місця події, проведення слідчих експериментів, пред`явлення осіб для впізнання та допити потерпілого, тощо (а.к.34-36, 37-38, 48-66).
У той же час, слідчим суддею відзначається, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
До того ж, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушень по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення її провини у вчиненому, свідчить про те, що підозрювана може вчинити спроби направлені на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
Вказане вище підтверджується тим, що ОСОБА_7 не має стійких соціальних та виробничих зв`язків. При цьому, підозрювана проживає у м. Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, тобто на значній відстані від місця розташування органу слідства та може стати перешкодою для досудового розслідування з метою недопущення випадків затягування проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлений ризик, передбачений пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, а саме зібрати у повному обсязі характеризуючі матеріали стосовно усіх підозрюваних; повторно допитати усіх підозрюваних за вказаним кримінальним провадженням; долучити до матеріалів кримінального провадження висновки технічних експертиз по вилучених автомобілях; при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії; ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжному заході домашній арешт не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_7 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інший, більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання), на думку слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваної під домашнім арештом, а тому вважаю за необхідне продовжити строк домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 вересня 2016 року.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області юриста 2 класу ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваній ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваній ОСОБА_15 з 17.07.2016 року до 16.09.2016 року, який полягає в забороні для неї залишати в період часу з 20:00 год. по 06:00 год. ранку будинок АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_7 на строк до 16.09.2016 року наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися із населеного пункту в якому зареєстрована і проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи;
-утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних та слідчих діях за даним кримінальним провадженням.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії даної ухвали слідчого судді визначити до 16.09.2016 року.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора, який здійснює в рамках даного кримінального провадження процесуальне керівництво.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1