Ухвала іменем україни 14 листопада 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:
у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями, порушує питання про їх перевірку у касаційному порядку. Також просить поновити строк на касаційне оскарження, пославшись на те, що під час розгляду кримінального провадження щодо нього апеляційним судом він перебував на лікуванні в міській лікарні м. Ізмаїла Одеської області, а потім його було етаповано до виправної колонії для подальшого лікування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судових рішень, у зв`язку з чим заявлене клопотання підлягає задоволенню.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не

Справа № 5-4456 ск 16 Доповідач у касаційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч. 1 ст. 429 КПК

має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з висновками суду, вказує про їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтями 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. При цьому у скарзі не наведено жодних доводів, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, є підставою для скасування або зміни судових рішень.
Крім того, у скарзі не викладено конкретної вимоги щодо оскаржуваних судових рішень, відповідно до положень ст. 436 КПК України, якою визначено ті рішення, які приймає суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків (при повторному зверненні засудженим має бути підтверджено, що встановлений ухвалою суду строк не пропущено).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2016 року щодо нього.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог цю скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3