АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1606/16 Справа № 205/3653/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за участю в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_8

27 липня 2016 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року, якою у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про звільнення її підзахисного від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 раніше був судимий за умисні тяжкі злочини до позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку та відношення до суспільства не змінив та знову вчинив ряд умисних тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за який на даний час і відбуває покарання. Більше того, суд звертає увагу на те, що за однією з попередніх судимостей ОСОБА_8 вже був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, однак надану судом довіру засуджений не виправдав, та знову вчинив злочин. В зв`язку з вказаним вище суд прийшов до однозначного і об`єктивного висновку про те, що вказані відомості не можуть характеризувати засудженого як такого, що мав сумлінну поведінку і ставлення до праці під час всього часу відбуття покарання, а тому не знаходить законних підстав для задоволення клопотання його захисника.
На зазначену ухвалу захисником засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити поданого нею клопотання та звільнити ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання умовно-достроково. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що з характеристики, наданої Дніпропетровською виправною колонією (№89) ДПСУ у Дніпропетровській області 20.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 за період його перебування в місцях позбавлення волі мав 14 стягнень, які погашені за плином часу, а також має 2 заохочення, не працевлаштований у зв`язку із хворобою, оскільки проходить курс лікування від туберкульозу легенів в лікувальному закладі при установі, до лікування відноситься задовільно, вимоги лікарів виконує. Крім того, за період перебування в Дніпропетровській ВК (№89) характеризується добре, дисциплінарних стягнень не має, за сумлінну поведінку у роботі самодіяльної організації «Санітарно побутова секція» має одне заохочення правами начальника відділення, з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується і ввічливих взаємовідносин з персоналом. Це все свідчить про те, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а відтак до нього може бути застосована пільга, передбачена ст. 81 КК України, що судом не було зроблено.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Засуджений ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу свого захисника та просив її задовольнити за доводами зазначеними в ній.

Прокурор проти апеляційної скарги засудженого заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.10.2012 року було засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому законодавцем імперативно встановлено, що умовно-дострокове звільнення можливе лише за наявності обох зазначених обставин.
Як видно з ухвали суду першої інстанції, суд в судовому засіданні, на підставі даних про особу засудженого ОСОБА_8 , а також з урахуванням відбутого строку покарання, керуючись вимогами кримінального та кримінально-процесуального законодавства, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від покарання. При цьому суд навів доводи прийняття такого рішення, які підтверджені матеріалами справи.

Судова колегія встановила, що суд при прийнятті свого обґрунтованого рішення, правильно керувався чинним кримінальним та кримінально-процесуальним законодавством, діючи у рамках вимог ст. 81 КК України та ст. 539 КПК України.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою довів своє виправлення та дав цьому відповідну оцінку, обґрунтовано вказавши, що засуджений раніше був судимий за умисні тяжкі злочини до позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку та відношення до суспільства не змінив та знову вчинив ряд умисних тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за який на даний час і відбуває покарання. Більше того, суд звертає увагу на те, що за однією з попередніх судимостей ОСОБА_8 вже був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, однак надану судом довіру засуджений не виправдав, та знову вчинив злочин.
Посилання захисника на те, що засуджений ОСОБА_8 за весь період відбування покарання характеризується задовільно, не працевлаштований у зв`язку з хворобою, до лікування ставиться посередньо, вимоги лікарів виконує, порушення режиму за весь період відбування покарання у різних виправних установах допускав, за що мав 14 дисциплінарних стягнень, які на теперішній час погашені за плином часу, при цьому у засудженого наявні лише 2 дисциплінарні заохочення, не доводить виправлення засудженого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Доводи апеляційної скарги про необхідність умовно-дострокового звільнення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи дані про особу засудженого, тяжкість вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

Всупереч твердженням апелянта, місцевий суд при винесенні рішення всебічно і повно дослідив всі обставини справи та дав їм відповідну оцінку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її зміни чи скасування, в зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б порушили законні права засудженого, або перешкодили, чи могли перешкодити винесенню судом правильного рішення, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4