Справа № 742/1931/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1022/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 12.016.270.210.000.728, за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки та покладенням обов`язків:

- періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію;

- повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, не обрано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погодившись з вироком місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і ухвалити новий, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вважає, що суд, призначаючи покарання обвинуваченому, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого, його позицію стосовно вчиненого злочину, факт категоричного не визнання своєї вини та намагання ввести суд в оману. Зазначає, що судом не було враховано не визнання обвинуваченим своєї вини. Також судом не враховані пояснення свідка ОСОБА_9 , яка вказала, що ОСОБА_7 02 квітня 2016 року незаконно проник на територію її господарства в АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим були викликані працівники поліції. Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений страждає на психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю. Крім того, судом не враховано відсутність обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України. Вказує, що відповідно до резолютивної частини вироку судом, при покладенні обов`язків на обвинуваченого, зазначено «органи кримінально-виконавчої інспекції», тоді як необхідно було зазначити про обов`язок ОСОБА_7 періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Захисник також подав апеляційну скаргу і просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченого. Вказує, що вирок суд обґрунтував доказами, які є неналежними та недопустимими, а саме: рапорт чергового Прилуцького ВП ГУНП; пояснення потерпілої ОСОБА_9 від 02 квітня 2016 року. Окрім того, прокурором під час оголошення не вказувалися та не заявлялися відповідні клопотання які саме докази потрібно дослідити, а саме: рапорт та пояснення. Також, є безпідставними посилання суду у своєму вироку що суд не може прийняти пояснення свідків сторони захисту, оскільки вони є односельцями. Зазначає, потерпіла взагалі не повідомляла про те, що брат обвинуваченого працює в правоохоронних органах. Вказані пояснення вона надала під час судових дебатів на запитання прокурора. Вказує, ще на стадії досудового розслідування дії ОСОБА_7 були невірно кваліфіковані, а саме: відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» та «Узагальнення практики розгляду судами справ про злочини проти власності» під видавництвом Верховного Суду України, яке було прийняте 01 листопада 2008 року та опубліковане у 2009 році, двір господарства потерпілого не підпадає під поняття «інше сховище», так як хоча й має огорожу, але відсутні ознаки того, що двір призначений та відведений для постійного чи тимчасового зберігання майна, охороняється охоронцем, сигналізацією.

Місцевим судом ОСОБА_7 засуджено за відкрите викрадення велосипеда марки «Ардіс», скоєне 24 березня 2016 року, близько 17 год. 40 хв., шляхом проникнення на територію господарства у АДРЕСА_3 .

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення та відхилити іншу, прохання захисника і обвинуваченого задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту і відмовити прокурору, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі статтею 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у провадженні вироку.

Те, що обвинувачений не визнав свою вину у вчиненому, не позбавляє орган досудового слідства та прокурора обов`язку доказування у кримінальному провадженні. Зокрема, пунктом третім частини першої статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, яке суд вважав доведеним, не встановлено вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В той же час орган досудового розслідування з`ясовував вартість викраденого майна, але цю обставину місцевий суд не досліджував.

Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

При новому розгляді необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону ретельно дослідити обставини справи та доводи апеляційних скарг і прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді 1-ї інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4