Справа № 357/3542/16-к
1-кп/357/344/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шиїнці Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, українець, освіта середня, одруженого, не судимого, 30 липня 2015 р. призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , водій протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст.ст. 1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 р., від 06.05.2014 № 454/2014, від 21.07.2014 № 607/2014, від 14.01.2015 № 15/2015, з 18 березня 2014 р. в Україні діє особливий період, який охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

30 липня 2015 р. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано на військову службу під час мобілізації.

З 16 грудня 2015 р. відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 16 грудня 2015 р. № 79 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 і призначено на посаду водія протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини, яка до 8 лютого 2016 р. дислокувалася по АДРЕСА_2 , а з 8 лютого 2016 р. в АДРЕСА_3 .

В період з 19 по 29 грудня 2015 р. солдат ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 , після проведення якого він був звільнений від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять діб до 13 січня 2016 р.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_5 у період з 14 січня 2016 р. по 02 березня 2016 р., діючи у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду після звільнення від виконання службових обов`язків не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

03 березня 2016 р. ОСОБА_5 добровільно з`явився до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно 30 липня 2015 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний на військову службу під час мобілізації. З 16 грудня 2015 р. відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 його зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 і призначено на посаду водія протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини, яка до 8 лютого 2016 р. дислокувалася по АДРЕСА_2 , а з 8 лютого 2016 р. в районі Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області. В період з 19 по 29 грудня 2015 р. він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 , після проведення якого він був звільнений від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять діб до 13 січня 2016 р. Знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, він у період з 14 січня 2016 р. по 02 березня 2016 р., без наказу або дозволу командирів і начальників, без поважних причин, в умовах особливого періоду після звільнення від виконання службових обов`язків не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 03 березня 2016 р. він добровільно з`явився до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 407 ч.4 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить суд суворо не засуджувати, надати можливість йому дослужити.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненні в умовах воєнного стану, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перенесення закритої черепно-мозкової травми, перелому 7 ребра.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

ОСОБА_5 за місцем проходження служби характеризується негативно, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, приходить до висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частини за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_5 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, йому може бути скасоване вказане звільнення.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_5 за вчинений злочин, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до ст. 76 ч.2 КК України контроль за поведінкою таких засуджених здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців командирами військових частин.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області