У Х В А Л А

15.03.2016 р. м. Жмеринка
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
страшого слідчого Жмеринського ВП ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в рамках кримінального провадження №0000211 від 25 лютого 2016 року, -

У С Т А Н О В И В:

В клопотанні зазначено, що 22 грудня 2004 року ОСОБА_4 купив у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені та за згодою ОСОБА_7 , батька ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 11/25 частин квартири АДРЕСА_1 . Даний договір цього ж числа було посвідчено приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_11 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2142.
В подальшому, 31 січня 2014 року між громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та громадянкою ОСОБА_15 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 . Даний договір цього ж числа було посвідчено державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_16 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1 66.
Крім того, 16 грудня 2015 року між громадянкою ОСОБА_15 , та громадянином ОСОБА_17 , було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 . Даний договір цього ж числа було посвідчено приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_18 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2637.
Таким чином, 31 січня 2014 року та 16 грудня 2015 року продаж всієї квартири АДРЕСА_1 було проведено без урахування того, що 11/25 частин її загальної площі належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_4 (реєстраційне посвідчення на право власності № НОМЕР_1 додаткова за р№ 5759 від 25.01.2005, видане Жмеринським відділом Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації).
На даний час встановлено, що вказана нерухомість повністю виставлена на продаж, що свідчить оголошення, надруковане у виданні ЗМІ «Наша газета» від 24.02.2016 (№8 (1058) 5 стор.).
Виходячи з того, що вказана нерухомість, а саме 11/25 невід`ємних частин квартири АДРЕСА_1 є об`єктом злочинного посягання, а також те, що на момент звернення з цим клопотанням є достатні підстави вважати, що дане майно, яке є доказом у кримінальному провадженні, може бути відчужене третім особам, виникла необхідність накладення арешту на вказане майно з метою його збереження як доказу.
14 березня 2016 року старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту нерухомого майна, яке було об`єктом злочинного посягання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю, зокрема, слідчого та/або прокурора, підозрюваного, захисника.
По даному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру. Тому розгляд клопотання проведено у відсутність вищезгаданих осіб.
Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Так, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
П. 3 і 4 ч.2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
В клопотанні про накладення арешту, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає вищезазначеним критеріям. З клопотання видно, що обставиною, що свідчить про наявність ризику настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, є подальший продаж квартири.
Таким чином, при розгляді клопотання про арешт майна старшим слідчим СВ Жмеринського ВП ОСОБА_3 в повній мірі доведені обставини, що свідчать про необхідність такого арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В

Клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в рамках кримінального провадження №0000211 від 25 лютого 2016 року задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 невід`ємних частин якої належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 у відповідності до договору купівлі продажу від 22.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_11 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2142, шляхом заборони його відчуження до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000211 від 26.02.2016 з правовою кваліфікацією ч.4 ст.358 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19