Справа № 640/3286/16-к
н/п 1-кс/640/6072/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" серпня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, -
04.08.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , в якому прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2016 на підозрюваного ОСОБА_5 на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування до 08.10.2016.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у грудні 2015 року ОСОБА_5 , маючи злочинні наміри на викрадення неповнолітнього ОСОБА_7 з корисливих мотивів, а саме: з метою забезпечення примусу батьків викраденого до дій щодо передачі грошових коштів в якості викупу, увійшов у злочинну змову з невстановленою слідством особою, яка дала згоду на спільне вчинення злочинних дій та надала засоби вчинення вказаного злочину, а саме транспортний засіб марки «ВАЗ», реєстраційний номер не встановлений.
19.12.2015 у вечірній час, точний час під досудового слідства невстановлений, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою особою, на автомобілі марки «ВАЗ», реєстраційний номер не встановлений, який належить останньому, прибули до будинку АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_7 та стали очікувати його повернення по маршруту підходу до будинку, за місцем мешкання останнього.
О 22.14 цього ж дня, коли ОСОБА_7 наблизився до свого будинку мешкання, ОСОБА_5 , діючи з відома та за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, шляхом застосування фізичного насилля, а саме нанесення ударів в обличчя потерпілого, незаконно обмежили рух і дії останнього та проти його волі помістили до вищевказаного автомобілю. В салоні автомобілю, ОСОБА_5 , за допомогою наручників обмежив рухи ОСОБА_7 та надів йому мішок на голову, у результаті чого, останній був позбавлений просторової орієнтації та можливості здійснювати опір нападникам.
Після чого, на вказаному автомобілі, ОСОБА_5 діючи у групі з невстановленою особою, доставили ОСОБА_7 до будинку, розташованого у невстановленому досудовим слідством місці де утримували потерпілого до наступного дня, тобто до 20.12.2015 з метою здійснення психологічного тиску та забезпечення вигідної для них поведінки батьків викраденого.
20.12.2015 приблизно о 21.05 ОСОБА_5 , діючи з відома та згоди невстановленої слідством особи, не досягнувши мети, а саме отримання грошових коштів у якості викупу з причин, що не залежали від їх волі, добровільно звільнив ОСОБА_7 .
Окрім цього, ОСОБА_5 , у грудні 2015, діючи з корисливих мотивів та маючи злочинні наміри на незаконне заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_8 шляхом вимагання, увійшов у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, яка дала згоду на спільне вчинення злочину.
Так, ОСОБА_5 , розуміючи, що не має право на майно ОСОБА_8 та усвідомлюючи, що останній добровільно не погодиться передати належне йому майно, з метою примусу останнього до вказаних дій, 19.12.2015 о 22.14 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, біля будинку АДРЕСА_3 викрали сина ОСОБА_8 неповнолітнього ОСОБА_7 , 1999 року народження та утримували його на протязі доби у невстановленому досудовим слідством місці, що повинно було забезпечити реальність погроз та вигідну для злочинців поведінку потерпілого.
При цьому, здійснюючи психологічний тиск на потерпілого, ОСОБА_5 висловив погрозу застосування насильства до його сина у разі, якщо ОСОБА_8 не буде діяти відповідно пред`явлених вимог або звернеться до правоохоронних органів. Враховуючи, що син потерпілого знаходився у злочинців, вказані погрози сприймалися останнім, як такі, які цілком могли бути реалізовані.
Реалізуючи свій злочинний намір, 20.12.2015 об 11.26 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, із заздалегідь придбаного для вчинення злочину номеру телефону НОМЕР_3 подзвонив на номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та переконавшись у тому, що останній реально сприймає погрози та діє згідно висунутим ним вимогам, а саме збирає грошові кошти, висунув умови передачі грошей ввечері цього ж дня та назначив наступний телефонний зв`язок у 18.00 годині.
З метою надання наступних вказівок щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_5 о 19:50 20.12.2015 подзвонив з номеру телефону НОМЕР_4 на номер ОСОБА_8 - НОМЕР_2 але під час зв`язку, останній повідомив, що не зміг виконати вказівки ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів у швидкісній електричці, але бажає повернути свого сина та згоден передати грошові кошти у інший спосіб, на що ОСОБА_5 відмовився та повідомив що зателефонує.
Бажаючи досягти своєї мети та змусити потерпілого діяти певним чином, ОСОБА_5 о 20.37 20.12.2015 знову зателефонував з вищезазначеного номеру на номер потерпілого, та у ході з`єднання висловив погрози спричинити сину ОСОБА_8 фізичні страждання якщо він не виконає пред`явленої вимоги передачі грошових коштів. Сприймаючи погрози реально, ОСОБА_8 був змушений погодитись передати грошові кошти, але висунув умову передачі грошей тільки водночас з поверненням сина або після його повернення.
Після повернення ОСОБА_7 о 21.10 20.12.2015 додому, ОСОБА_8 перестав сприймати дійсність і реальність погроз злочинців, та відмовився виконувати будь-які дії, направлені на передачу грошових коштів за повернення сина, що унеможливило досягнення ОСОБА_5 та особами, які діяли з ним за попередньою змовою поставленої мети, а саме незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 по причинам, що не залежали від їх волі.
Також, під час утримання викраденого ОСОБА_7 невстановлена особа із застосуванням фізичного насилля, відкрито заволоділа золотим ланцюгом та хрестиком, які належали ОСОБА_7 .
10.06.2016 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України та у той же день вручено останньому під час його затримання на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова про затримання з метою приводу для участі у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Допитаний в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 винним себе в інкримінованих йому злочинах не визнав.
Обґрунтованість повідомленої сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.
0.06.2016 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора УДПС України в Харківській області строком на 60 діб, тобто до 08 серпня 2016 року, при цьому визначено розмір застави у сумі 110240 грн. Разом з тим, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
У зв`язку з внесенням ОСОБА_5 застави у визначеному розмірі, 13.06.2016 його звільнено з-під варти на підставі повідомлення начальника Харківської установи виконання покарання №27 від 13.06.2016 №12/1212754/Бр.
29.07.2016 заступником прокурора Харківської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 10 жовтня 2016 року.
На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, у зв`язку з тим, що необхідно додатково провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, у тому числі: закінчити проведення судово-фоноскопічної експертизи, призначеної 05.07.2016; закінчити проведення молекулярно-генетичної експертизи, призначеної 07.07.2016; встановити всіх осіб, причетних до вчинення викрадення ОСОБА_7 , вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 та відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 ; встановити місцезнаходження речових доказів та засобів вчинення вказаних злочинів; встановити всі обставини скоєння зазначених злочинів місце утримання ОСОБА_7 , місця придбання засобів вчинення злочинів, місця збуту речових доказів; встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто причетність його до відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 ; допитати у якості свідка ОСОБА_9 про обставини надання карти «ПриватБанк» підозрюваному ОСОБА_5 ; провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 ; провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_8 ; скласти та вручити повідомлення про підозру в остаточній редакції ОСОБА_5 ; виконати вимоги ст.290 КПК України та надати достатній час стороні захисту для ознайомлення із матеріалами провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.
Результати вказаних слідчих та процесуальних дій мають істотне значення для судового розгляду, оскільки вони спрямовані на збирання додаткових доказів, які мають суттєве значення для з`ясування обставин злочину, а також на закінчення досудового розслідування, однак їх отримання та завершення потребує додаткового часу.
Вказані процесуальні дії не могли бути здійснені раніше з об`єктивних причин через наявність обставин, що перешкоджали їх здійсненню, а саме значної кількості проведених слідчих дій, тривалості проведення судових експертиз, без яких неможливе завершити досудове розслідування.
Беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10.06.2016, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини вчинених кримінальних правопорушень.
Сторона обвинувачення зазначає у клопотанні, що встановлені в ході досудовго розслідування ризики, що продовжують мати місце, а також обставини вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось та не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
10.06.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, тобто незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 10.06.2016 відносно підозрюваного ОСОБА_10 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 110240 гривень, в разі внесення застави ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора , слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування.
13.06.2016 після внесення застави ОСОБА_5 звільнений з під варти з встановленням обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України.
Постановою першого заступника прокурора Харківської області від 29.07.2016 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 10.10.2016.
Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 20.12.2015 та від 21.12.2015, що містяться в протоколах його допиту; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.12.2015; висновком судово-медичної експертизи №6691-Ая/15 від 28.12.2015, згідно якої встановлені тілесні ушкодження легкого ступеню у потерпілого ОСОБА_7 ; заявою добровільної видачі потерпілим ОСОБА_8 мобільного телефону на диктофон якого він робив запис вимагання у нього грошових коштів за повернення сина ОСОБА_7 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 ; висновком комп`ютерно-технічної експертизи №10-КТ від 19.02.2016; висновком судово-фоноскопічної експертизи №16 від 27.05.2016; документами, які тимчасово вилучені в «АТБ-маркет»; документами, які тимчасово вилучені в ПАТ КБ «ПриватБанк».
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1- 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують покладення на підозрюваного обов`язків відповідно до вимог ст. 182 КПК України, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування на цей час.
Оскільки для закінчення досудового розслідування необхідно виконати велику кількість слідчих дій, строк досудового розслідування продовжений до 4 місяців, слідчий суддя продовжує строк покладення обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.10.2016.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2016, на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2016, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора , слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1