Єдиний унікальний номер 242/2986/15-к
Номер провадження 11-кп/775/278/2016

Номер провадження: 11-кп/775/278/16 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 242/2986/15-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2015 року, яким,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 17.12.2010 р. Селидівським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 2 до 7 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого постановою Волноваського районного суду від 09.08.2013 року умовно достроково , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 12(дванадцять) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 12(дванадцять) років позбавлення волі.
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
Згідно вироку Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2015 року, 23.05.2015 приблизно з 16:00 години ОСОБА_6 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у кухонній кімнаті вказаного приватного домоволодіння, за кухонним столом, разом із господарем цього домоволодіння ОСОБА_9 , а також їх знайомою ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. В цей же день, приблизно о 18:30 після розпиття спиртного ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до спальної кімнати де ліг на ліжко, з метою заснути. В свою чергу, ОСОБА_6 , також, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів на ліжко у кухонній кімнаті та почав дивитися розважальні програми по телевізору, а ОСОБА_10 залишалася сидіти біля кухонного стола. Через деякий час, ОСОБА_9 почав скаржитися на те, що ОСОБА_6 , не дає йому спокійно спати, так як гучно працює телевізор. На цьому ґрунті, між ними виникла сварка, під час якої останні почали ображати один одного, нецензурною лайкою, у ході якої ОСОБА_6 зайшов до спальної кімнати вказаного домоволодіння, в якій знаходився ОСОБА_9 , де між ними виникла бійка, під час якої вони нанесли один одному чисельні удари кулаками рук в область обличчя та тулубу. В цей час, у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .. В якості знаряддя вчинення злочину, ОСОБА_6 вирішив використати кухонний ніж, який знаходився на столі в кухонній кімнаті і припинивши бійку, вийшов до кухонної кімнати, та схопивши зі столу вказаний ніж, утримуючи його у правій руці, повернувся до спальної кімнати. Після чого, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою вбивства ОСОБА_9 , підійшов до останнього, який у цей час перебував біля ліжка, та утримуючи ніж в правій руці, завдав ним потерпілому три удари в область тулубу та лівої кінцівки, у т.ч. одного удару в життєво-важливу частину тіла ОСОБА_9 , а саме: в область грудної клітини справа, після чого вибіг у кухню та кинув на підлогу вказаний ніж, скинув на нього телевізор, розбивши його таким чином. В цей час, ОСОБА_9 , з отриманими тілесними ушкодженнями, знаходився у спальній кімнаті. ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_9 , та реалізуючи їх, схопивши у кухонній кімнаті на підлозі сокиру, та утримуючи її у двох руках, знову забіг до спальної кімнати, де з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_9 , завдав сокирою потерпілому множинних ударів як обухом так і лезом, не менше п`яти, в життєво-важливу частину тіла ОСОБА_9 , а саме: в область голови та обличчя, від яких той впав на підлогу, та втратив свідомість, а, згодом, від отриманих поранень помер. В свою чергу, ОСОБА_6 , побачивши, що останній не подає будь-яких ознаків життя, та усвідомлюючи, що він виконав усі дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_9 , вибіг зі спальні до кухні, де кинув на підлогу сокиру, після чого, через деякий час, зник з місця вчинення злочину.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на спинці носа зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, забійної рани у лівого кута роту, забійної рани на підборідді, саден в проекції лівої вилиці, на лобі та на лівій щоці, рубленої рани на лівій щоці з переходом на ліву вушну раковину, переломів кісток носа, лівої виличної кістки та обох щелеп зліва, рубленої рани за лівою вушною раковиною у нижнього її кінця з переходом на ліву бокову поверхню шиї, крововиливу в м`які покриви голови з внутрішньої поверхні в проекції описаної вище рани, перелому потиличної та скроневої кісток зліва, крововиливу під м`які мозкові оболонки у потиличній області лівої півкулі, колото-різаної рани передній поверхні грудної клітки справа, проникаючої у праву плевральну порожнину з пораненням правої легені, колото-різаної рани в проекції лівого ліктьового суглоба, колото-різаної рани на внутрішній поверхні лівого передпліччя, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю.
Причиною смерті ОСОБА_9 стала поєднана травма тіла: рублені та забійні рани голови з переломами кісток черепа, колото-різана рана грудної клітки з ушкодженням правої легені, яка ускладнилась травматичним та геморагічним шоком.
Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність, 23.05.2015 після вчинення описаного вище злочину, а саме умисного вбивства ОСОБА_9 , приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився у приміщенні приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_9 .. В цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належало ОСОБА_9 .. Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати вказаного будинку, звідки умисно, таємно, повторно, з користі викрав: 1.) мобільний телефон марки «NOKIA-130 Dual sim», вартістю 605 гривень 70 копійок; 2.) чоловічий спортивний костюм, вартістю 144 гривні, які належали потерпілому ОСОБА_9 , а всього загальною вартістю 749 гривень 70 копійок, та з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись, в подальшому, викраденим майном на власний розсуд.
На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу в якій він прохає вирок суду скасувати, та направити кримінальне провадження на новий розгляд:
- вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на обставини його затримання та передачі співробітниками міліції у м. Запоріжжя співробітникам міліції м. Селидове Донецької області які спричиняли на нього психологічний тиск;
- вказує, що в момент скоєння злочину в будинку потерпілого ОСОБА_9 нікого не було тому показання свідка ОСОБА_10 не можна брати до уваги, через те що остання зловживає алкогольними напоями;
- вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини скоєного правопорушення;
- вважає, що судом першої інстанції була дана не належна оцінка показам по справі;
- звертає увагу суду на те що він не мав на меті вбивати потерпілого ОСОБА_9 , а скоїв це, через те що останній його провокував своєю поведінкою;
- вказує на те, що в нього раніше були струси мозку та перебування в зоні проведення АТО могло спричинити в нього психічні розлади;
- також, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти того що він скоїв вищенаведений злочин.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює вирок суду в частині його засудження за ч. 2 ст. 185 КК України, то в порядку ст. 404 КПК України справа в цій частині не розглядається.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого який підтримав доводи своєї апеляційної скарги у повному обсязі, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла до висновку, про залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, протоколом огляду місця події від 26.05.2015 року (Т 1. а.с. 62-68), протоколом огляду місця події від 27.05.2015 року (Т 1. а.с. 96-99), висновком СМЕ № 98 (Т. 1 а.с. 140- 143), висновком експерта № 98/3 та 98/4 (Т 1 а.с. 144-153), висновком експерта №666 МК (Т. 1 а.с. 155-158), висновком експерта № 548 (Т 1 а.с. 160-164), висновком експерта № 1105 від 19.06.2015 року (Т 1 а.с. 167-169).
Пояснення обвинуваченого в тій частині, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, те що ОСОБА_6 страждає на психологічні розлади через проживання в зоні АТО, та те, що ОСОБА_9 його провокував своїми діями та словами в адресу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд розцінює як такі, що не відповідають тяжкості скоєного злочину який відповідно до п. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а пояснення обвинуваченого про його психічний розлад через перебування в зоні проведення АТО та те що у нього раніше були струси мозку, повністю спростовуються висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 369, згідно якої в період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. За психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; не перебував у тимчасовому хворобливому стані; в стані фізіологічного афекту; в емоційному стані(стрес, фрустрація, розгубленість та ін.), яке могло істотно вплинути на його свідомість і діяльність. На теперішній час ОСОБА_6 повністю усвідомлює свої дії і керує ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Показання свідка ОСОБА_10 , судом першої інстанції взяті до уваги вірно та не довіряти їм у суду немає ніяких підстав. Як зазначає суд першої інстанції, раніше з обвинуваченим свідок ОСОБА_10 ніяких стосунків не мала, показання її логічні та послідовні, повністю співпадають з даними слідчого експерименту за її участю.
Суд вірно врахував спосіб скоєння злочину, кількість, характер та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, знаряддя вчинення злочину. Тому, зважаючи на те, що обвинувачений ножем та сокирою наносив численні удари потерпілому у життєво-важливі органи, спричинив численні тілесні ушкодження, зокрема, рублені та забійні рани голови з переломом кісток черепа, колото-різана рана грудної клітки з ушкодженням правої легені, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , суд прийшов до вірного висновку, що обвинувачений діяв з прямим умислом, тобто він усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відповідно до ст.12 КК України; особу винного, який раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, знов вчинив ряд умисних злочинів, в т.ч. особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується не задовільно.
Обставинами, які обтяжують покарання є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції, на думку колегії суддів правильно оцінив зазначені вище наявні докази, як вагомі.
Таким чином, була доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405,407 КПК України колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2015 року залишити без задоволення.
Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: