гСправа № 179/832/16-к Провадження №1-кп/0187/178/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,-
за участі прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
24.04.2016 року близько 00 години 30 хвилин на 24 км + 500 м автодороги Т-04-10 із сполучення "Дніпропетровськ Магдалинівка - Котовка" водій ОСОБА_3 (далі Скеть) не діючи відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозить, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним", керуючи автомобілем марки "MITSUBISHI" моделі "SPACE STAR" д/з НОМЕР_1 , рухаючись із сторони с. Очеретувате в напрямку смт. Магдалинівка, на заокругленій ділянці дороги, не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав за межі проїзної частини дороги в лівий кювет за напрямком руху, де допустив перекидання автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 , отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, з контузійним вогнищем забиття речовини головного мозку в лівій скроневій частці; закритої тупої травми грудної клітини з явищами правостороннього гемопневмотораксу та лівостороннього пневмотораксу малого обєму, забію обох легень, підшкірної емфіземи грудної клітини праворуч; закритої хребтової травми з компресійним переломом тіла 2-го поперекового хребця, без ушкодження спинного мозку та без порушення функцій тазових органів.
Дії Скеть, як водія автомобіля марки "MITSUBISHI" моделі "SPACE STAR" д/з НОМЕР_1 , при заданому механізмі події, не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні Скеть свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що повертілися з друзями додому. Під час руху не впоравшись з керуванням, автомобіль виїхав в кювет та перевернувся. Під час цієї події, окрім потерпілого перебувало ще двоє пасажирів, які за медичною допомогою не зверталися. Потерпілому, який є його товаришем, відшкодована завдана шкода. Останній претензій до нього не має. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий, підтвердив покази обвинуваченого. Пояснив, як сталося дорожньо-транспортна пригода не пам`ятає, так як прийшов до свідомості тільки у лікарні. Того дня, а ні він, а ні обвинувачений не перебували в алкогольному сп`яніння. Претензій до обвинуваченого він не має. Просив застосувати до обвинуваченого умовне покарання.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду (в тому числі показами потерпілого), а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.
Таким чином, суд вважає встановленим, що Скеть своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 286 ч. 2 КК України.
При призначенні покарання Скеть, враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, не одружений, має постійне місце роботи, навчається, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, вчинив дії щодо відшкодування матеріальної шкоди, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Також суд враховує, що обвинувачений має на утриманні батька ІІІ групи інвалідності.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування прокурора та потерпілого, які просили застосувати положення ст. 75 КК України, наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Також суд, враховуючи думку сторін та обставини вчинення злочину, вважає недоцільним застосування додаткового покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а саме вважати їх повернутими власнику.
Судові витрати по проведенню експертиз покласти на обвинуваченого.
Керуючись статтями 100, 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі автомобіль марки "MITSUBISHI" моделі "SPACE STAR" д/з НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз (№5/10.2-411, №5/10.1-487) в розмірі 1583 (тисяча п`ятсот вісімдесят три) грн. 28 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1