Ухвала
іменем україни
04 серпня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000425 щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2016 року засуджено

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого останній раз 14 жовтня 2013 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2015 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбута частина покарання скорочена наполовину до 1 року 9 місяців 5 днів позбавлення волі, 11 серпня 2015 року звільненого на підставі ст. 81 КК умовно-достроково на 1 місяць 11 днів,
за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 76 КК.
Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 29 жовтня 2015 року близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у належний ОСОБА_6 будинок по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав майно потерпілої (продукти харчування) на загальну суму 907 грн.
10 листопада 2015 року близько 10 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у належний ОСОБА_7 льох по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав майно потерпілої (продукти харчування) на загальну суму 522 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що апеляційний суд у порушення вимог ст. 419 КПК належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора та безпідставно залишив без зміни вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК, що призвело до м`якості призначеного засудженому покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки суд врахував тяжкість вчинених злочинів, які є тяжкими, дані про особу винного, який характеризується задовільно, злочини вчинив, маючи незняту і непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, в повній мірі врахувавши пом`якшуючі покарання обставини визнання вини і каяття засудженого, думку потерпілих, яким повернуто викрадене майно, які добре знають ОСОБА_5 і просили суд не позбавляти його волі, зважаючи на предмет злочинів продукти харчування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК відповідає вимогам ст. 65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати його явно несправедливим через м`якість колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.

Переглядаючи вирок за апеляцією прокурора, доводи якої аналогічні доводам його касаційної скарги, навівши в ухвалі докладні мотиви й підстави визнання апеляційної скарги необґрунтованою, апеляційний суд правильно залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та доданих до неї копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3