УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9519/16-к

Провадження № 1-кс/638/2210/16

08.06.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3
за участю старшого слідчого Шевченківського відділення поліції
Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції
в Харківській області ОСОБА_4
з участю захисника ОСОБА_5
з участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання старшого слідчого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0002577 від 30.05.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, який був зареєстрований та мешкав по АДРЕСА_1 та до арешту не працював, відбуваючого покарання в Олексіївській ВК УДПтСУ в Харківській області (№25), раніше засудженого:

12.07.2007 року Шевченківським районним судом м. Києва за частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

18.03.2008 року Печерським районним судом м. Києва за частиною 3 статті 296, 71, 72 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, звільнений 06.10.2009 року умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 15 днів;

19.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

10.06.2013 року Подільським районним судом м. Києва за частиною 2 статті 187, 71 Кримінального кодексу України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
08.06.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002577 від 30.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.11.2011 року.

З 26.12.2013 відбуває покарання в Олексіївській ВК УДПтСУ в Харківській області (№ 25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюї, 44 у м. Харкові. По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_6 начальником відділення соціально-психологічної служби капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

З моменту прибуття до зазначеної колонії засуджений ОСОБА_6 , будучи переведеним до сектору середнього рівня безпеки, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи має 49 (сорок дев`ять) дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання (13 разів поміщався у дисциплінарний ізолятор, 5 разів поміщався до приміщення камерного типу, має 11 суворих доган, 16 доган, та 4 попередження).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2016 року о 10 год. 10 хв. в розташуванні ДІЗО - ПКТ, у камері ДІЗО № 6, начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1988 р.н. та ОСОБА_12 , 1985 р. н., а також засудженого, який знаходився в камері ДІЗО №6 ОСОБА_13 , 1976 р. н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме - приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №6.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений. Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_6 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері засуджений ОСОБА_6 був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме - провести вологе прибирання камери ДІЗО №6. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що останній в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , як представника адміністрації виправної установи, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі статті 391 Кримінального кодексу України.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , сказав засудженому ОСОБА_6 щоб він поміркував, і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №6.

30.05.2016 року о 10 год. 20 хв. в розташуванні ДІЗО - ПКТ, у камері ДІЗО №6, начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1988 р.н. та ОСОБА_12 , 1985 р.н., а також засудженого, який знаходився в камері ДІЗО №6 ОСОБА_13 , 1976 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме - приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №6.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений. Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_6 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері засуджений ОСОБА_6 був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО № 6. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що останній в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , як представника адміністрації виправної установи, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі статті 391 Кримінального кодексу України.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , сказав засудженому ОСОБА_6 щоб він поміркував, і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №6.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_6 оглядався співробітниками медичної частини колонії. Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_6 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, співробітники медичної частини колонії засвідчили, що засуджений ОСОБА_6 за станом здоров`я може виконувати роботу по прибиранню приміщень і території місця позбавлення волі.

Засудженому ОСОБА_6 в період відбування покарання в Олексіївській ВК №25 неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема - норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, що підпадають під ознаки статті 391 Кримінального кодексу України.
Крім того, що 30.05.2016 року о 12 год. 30 хв., в розташуванні ДІЗО - ПКТ, у камері ДІЗО №6, начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1988 р.н. та ОСОБА_12 , 1985 р.н., а також засудженого, який знаходився в камері ДІЗО №6 ОСОБА_13 , 1976 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №6.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений. Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_6 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері засуджений ОСОБА_6 був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО №6. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що останній в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , як представника адміністрації виправної установи, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі статті 391 Кримінального кодексу України.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , сказав засудженому ОСОБА_6 щоб він поміркував, і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №6.

30.05.2016 о 12 год. 40 хв., в розташуванні ДІЗО - ПКТ, у камері ДІЗО №6, начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1988 р.н. та ОСОБА_12 , 1985 р.н., а також засудженого, який знаходився в камері ДІЗО №6 ОСОБА_13 , 1976 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №6.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений під розпис. Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_6 не висловлював. Всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері засуджений ОСОБА_6 був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , виконати обов`язки чергового по камері, а саме провести вологе прибирання камери ДІЗО №6. Причину свого порушення пояснив тим, що він вважає, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені та прибирання приміщення принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС № 1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що останній в разі продовження відмови з його боку від виконання законних вимог начальника відділення СПС №1 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , як представника адміністрації виправної установи, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі ст. 391 КК України.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС №1 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 сказав засудженому ОСОБА_6 , що про його дії буде інформовано Шевченківське відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, і вищевказані представники вийшли з розташування камери ДІЗО №6.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_6 , оглядався співробітниками медичної частини колонії. Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_6 , скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, співробітники медичної частини колонії засвідчили, що засуджений ОСОБА_6 , за станом здоров`я може виконувати роботу по прибиранню приміщень і території місця позбавлення волі.

Засудженому ОСОБА_6 , в період відбування покарання в Олексіївській ВК №25 неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема - норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, що підпадають під ознаки статті 391 Кримінального кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення - злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, українець, не одружений, з середньою освітою, який до засудження був зареєстрований та мешкав по АДРЕСА_1 , та до арешту не працював, відбуваючий покарання в Олексіївській ВК УДПтСУ в Харківській області (№25), раніше засуджений 12.07.2007 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 18.03.2008 Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 296, 71, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 06.10.2009 умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 15 днів; 19.10.2011 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 10.06.2013 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України, оголошена останньому 07.06.2016 та ґрунтується на показаннях свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які прямо вказують на скоєння злочину.

У період відбування покарання в Олексіївській ВК (№ 25) засуджений ОСОБА_6 відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний злочин у вигляді злісної непокори вимогам адміністрації виправної установи, що характеризує його як особистість схильну до скоєння злочинів навіть за місцем відбування покарання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме 1) є наявність ризику, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які засуджені та вже відбувають покарання у Олексіївській ВК № 25, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 2) ОСОБА_6 неодноразово порушувались умови відбування покарання, режимні вимоги та правила внутрішнього розпорядку установи відбування покарання, за що на нього накладена велика кількість дисциплінарних стягнень, а також вчинення кримінального правопорушення під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі (рецидив злочину), є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального порушення, у якому він підозрюється.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними: ОСОБА_6 оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України, тобто у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводився на більш суворий режим відбування покарання. ОСОБА_6 відбуває покарання в Олексіївській ВК (№ 25), та на цей час має 49 (сорок дев`ять) дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання (13 разів поміщався у дисциплінарний ізолятор, 5 разів поміщався до приміщення камерного типу, має 11 суворих доган, 16 доган, та 4 попередження).

Окрім іншого, наявність ризиків підтверджуються показаннями свідків, протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження. В той же час, національним законодавством, передбачено принцип роздільного тримання осіб, засуджених за вироком суду, який набрав чинності та щодо яких здійснюється досудове слідство, яким оголошена підозра, з метою забезпечення принципу таємниці досудового слідства.

В судовому засіданні старший слідчий Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила суд його задовольнити.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заперечувала проти його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні також не заперечував проти застосування до нього міри запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає доведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, оскільки є наявність ризику, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які засуджені та вже відбувають покарання у Олексіївській ВК №25, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_6 неодноразово порушувались умови відбування покарання, режимні вимоги та правила внутрішнього розпорядку установи відбування покарання, за що на нього накладена велика кількість дисциплінарних стягнень, а також вчинення кримінального правопорушення під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі (рецидив злочину), є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального порушення, у якому він підозрюється.
ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості проти правосуддя, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, наявні підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. У відповідності до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 травня становить1450 грн., таким чином розмір застави становить 14500 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002577 від 30.05.2016 року про застосування до підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №27 м. Харкова строком 60 (шістдесяти) днів тобто до 16 годин 20 хвилин, 07 серпня 2016 року.
Відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати обраний запобіжний захід, взяти його під варту в залі суду.
Визначити суму застави у розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок р/рахунок :6674, одержувач: ТУ ДСА України у Харківській області, банк : Державна казначейська служба України, МФО банку : 820172, Код одержувача : 26281249, Призначення платежу: застава згідно КПК по справі №_____від_______ за (ПІБ)_____(Дзержинський районний суд м. Харкова)

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання старшому слідчому Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 ,яка здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002577 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятору.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа слідчого ізолятору негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово старшого слідчого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав:
____ _________________ 2016 р. ___ год. ____ хв. _________________( ОСОБА_6 )