Справа № 127/9032/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 26 грудня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0008878 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, без постійного місця реєстрації, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 23 грудня 2015 року о 15:00 год., перебуваючи у ТЦ «Дастор», за адресою м. Вінниця просп. Юності 18, проходячи по першому поверху поряд із магазином, що здійснює продаж кави, помітив на прилавку прозору акрилову скриньку, яку поставив ОСОБА_6 для збору благодійних внесків на лікування онкохворого племінника, із наявними у середині грошовими купюрами різного номіналу. В цей момент в ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме зазначеної скриньки з грошима. Керуючись жагою наживи, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, викрав із прилавка скриньку із благодійними внесками в сумі 150 грн. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 961/16-21 від 13.04.2016 року вартість скриньки для збору благодійних коштів становить 148,20 грн. В подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 шкоди на суму 298,20 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що в нього були тяжкі сімейні обставини, хворіла матір. Перебуваючи на першому поверсі в ТЦ «Дастор» він побачив скриньку з коштами та вирішив її викрасти. Реалізовуючи зазначене, він викрав скриньку, розломив її, а кошти, що знаходились в ній забрав. На даний час з потерпілим розрахувався.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що у нього захворів племінник, а тому вони звернулися до багатьох організацій з метою збору благодійних коштів та ставили скриньки, які купували за власні кошти. Ввечері до нього зателефонувала власниця магазину «Дім кави» та повідомила, що зникла скринька. Він особисто приїхати не зміг, а тому заява про вчинення злочину була написана власницею кавової лавки. Потім вони спільно передивились відео з камер спостереження на якому було видно, що викрав скриньку ОСОБА_4 , а саме непомітно заховав її під одяг та пішов. На даний час шкоду відшкодовано, щодо міри покарання обвинуваченому, то поклався на розсуд суду.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 25.12.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви вона просила прийняти міри до невідомої особи, яка 23.12.2015 року близько 15:00 год. таємно вчинила крадіжку скриньки для збору благодійних коштів, яка перебувала на прилавку кавового відділу на першому поверсі ТЦ «Дастор», в якій знаходились кошти близько 200 грн., що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2015 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 26.12.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 961/16-21 від 13.04.2016 року ринкова вартість скриньки для збору благодійних коштів з урахуванням зносу, станом на момент вчинення кримінального правопорушення (23.12.2015), могла складати 148,20 грн.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину. Суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочину та повідомив, що дійсно 23.12.2015 року вчинив крадіжку скриньки з благодійними коштами. Вказані показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями потерпілого та письмовими доказами у справі, що підтверджують зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину.
Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 06.04.2016 року № 20-1479 вбачається, що ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія», ОСОБА_4 з 04.08.2015 року перебуває на диспансерному наркологічному обліку в закладі з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
З відповіді на запит вбачається, що МКП «ЖЕК №12» характеристики надати не може, оскільки ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. Скарги на ОСОБА_4 в МКП «ЖЕК №12» не надходило.
Згідно вимоги про судимість від 29.03.2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України є не судимим.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, шкоду відшкодовував.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт. Оскільки саме вказане покарання досягнене мети, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 176,20 гривень.

Керуючись ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді двохсот годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 176,20 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: