Справа № 369/9363/16-к
Провадження № 1-кп/369/481/16
В И Р О К
іменем України
26.10.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
08.10.2016 року о 15 годині ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи на майданчику,який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Мічуріна,4, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, який знаходився в сумці на лавочці неподалік майданчику, поклавши його до правої кишені власної куртки. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі вказаний телефон, з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 455 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 08.10.2016 року він йдучи до свого друга додому, присів на лавочку та побачив пакет. Заглянувши до нього, він взяв та поклав до карману своєї куртки мобільний телефон, після чого пішов додому. По дорозі додому, його затримали працівники міліції та вилучили мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки, просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч.1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно ( а.с.33 т.2 ), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває ( а.с.34-35.т.2).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору ( ІМЕІ: НОМЕР_1 ) повернутий під зберігальну розписку ОСОБА_5 (а. с. 20, т.2) - залишити в її користуванні.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілою та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1