Справа № 755/5664/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2015 за № 0008714 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи у встановленому досудовим слідством місці, повторно, придбав у невстановленої досудовим слідством особи, наркотичний засіб - опій ацетильований, який помістив в скляну пляшку об. 50 мл. та почав повторно, незаконно зберігати в лівій кишені джинсів в які був одягнений.
Надалі, ОСОБА_9 15 червня 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Возз`єднання, 20/2, був затриманий працівниками міліції та при його огляді було виявлено скляну пляшку об`ємом 50 мл. із наркотичним засобом - опієм ацетильованим.
В подальшому, в період часу з 19 години 00 хвилин по 19 годину 30 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Воз`єднання, 20/2, під час огляду місця події, працівниками міліції у присутності двох понятих, у лівій кишені джинсів в які був одягнений ОСОБА_9 було виявлено та вилучено скляну пляшку в якій містився особливо небезпечний наркотичний засіб - опій, масою, згідно висновку експерта № 1891х від 25.06.2015, в перерахунку на суху речовину 12,275 г, який останній незаконно і повторно придбав та зберігав для подальшого власного вживання.
В той же час, опій ацетильований, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Згідно з наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», придбання та зберігання особливо небезпечного засобу - опію (ацетильованого), маса якого становить від 10 грамів, відноситься до особливо великих розмірів.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що дійсно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, однак вказав, що маса опію, яка була вилучена у нього 16.06.2015 не була особливо великого розміру.
А тому, свою вину обвинувачений визнає тільки в частині, яка виразилась у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, але предметом таких дій були наркотичні засоби не у особливо великих розмірах.
Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

В той же час, будучи допитаними, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен окремо, надали показання в яких підтвердили обставини визнані судом доведеними в частині огляду місця події, а саме, що 15.06.2015 в період часу з 19 години 00 хвилин по 19 годину 30 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Воз`єднання, 20/2, під час огляду місця події, працівниками міліції у їх присутності, як понятих, у лівій кишені джинсів в які був одягнений ОСОБА_9 було виявлено та вилучено скляну пляшку в якій містилася рідина бурого кольору. Обвинувачений вказував, що це небезпечний наркотичний засіб опій. Надалі склянку було поміщено у пакет та опечатано, проставлено підписи учасниками огляду.
Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини визначені ст. 91 даного Кодексу.

При цьому, обставин регламентованих ст. 87, ч. 7 ст. 97 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було та сторонами не доведено.

Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх в ході судового розгляду встановлено не було.

Також, допитаний у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 356 КПК України, експерт ОСОБА_12 зазначив суду, що працюючи експертом, і будучи ознайомленим з правами та обов`язками експерта, та попередженим про кримінальну відповідальність згідно положень ст.ст. 384, 385, 387 КК України, здійснював на підставі постанови слідчого ОСОБА_13 хімічну експертизу у рамках цього кримінального провадження. Експертизу було здійснено у відповідності до положень законодавства України. Зроблені висновки цілком і повністю відповідають дійсності, тобто за своєю суттю є правдивими.

Експертиза була проведена саме на підставі наданих зразків, а саме одного пакету з об`єктом дослідження в упакованому вигляді. Порушень цілісності пакування не виявлено.

Наявних даних було достатньо для проведення експертизи, аби здійснити докладний опис проведених досліджень та зробити за їх результатами висновок, зокрема надати обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які б ґрунтувалися на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.

При цьому, експерт однозначно зауважив, що в наданій на дослідження речовині наявний особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого, в перерахунку на суху речовину, в рідині становить 12, 275г.

Інші обставини пов`язані з проведенням висновку, не пам`ятає у зв`язку з великим часовим проміжком.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, аналізуючи зміст пояснень експерта суд визнає їх належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

З протоколу огляду місця події від 15.06.2015 здійсненого слідчим СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 за участю понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та обвинуваченого, в період часу з 19:00 по 19:30 (а.п. 97-100) слідує, що була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 та під час огляду у лівій кишені джинсів в які був одягнений ОСОБА_9 було виявлено та вилучено скляну пляшку в якій містилася рідина бурого кольору.
Обвинувачений вказував, що це небезпечний наркотичний засіб опій.
Надалі склянку було поміщено у пакет, прошито, опечатано та проставлено підписи учасниками огляду.
Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено.

Тобто, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 цього ж Кодексу, зокрема алгоритм та механізм вчинення злочину, який кореспондується з показаннями наданими свідками у суді, тобто з обставинами вчинення кримінального правопорушення визнаними судом доведеними.

Вказаний документ суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 1891х від 25.06.2015 в наданій на дослідження речовині темно-коричневого кольору масою 48, 835г. виявлено наркотичні алкалоїди опію та їх похідні морфін, кодеїн та ацетил морфін, що свідчить про наявність в рідині особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.
Маса опію ацетильваного, в перерахунку на суху речовину, в рідині становить 12, 275 г. (а.п. 110-111).
Також з мотивувальної частини висновку випливає, що об`єкт дослідження було надано нарочно у прозорому пакеті з полімерного матеріалу з пазовим замком, обв`язаному ниткою чорного кольору. Кінці нитки опечатані за допомогою склеєної паперової смужки, на якій є відбиток печаті:: «ДЛЯ ПАКЕТІВ * МВС України * Дніпровське РУ ГУМВС України в м. Києві» та пояснювальний друкований та рукописний написи: «1. /підпис/ 2. /підпис/ Могильна Дата та адреса вилученого 15.06.15 м. Київ, пр-т Воз`єднання 20/2 Вилучені речові докази у гр. ОСОБА_9 Поняті: 1. Фоміник С А 2. ОСОБА_10 Затриманий Вилучив: слідчий СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенант міліції ОСОБА_14 /підпис/ ЄО № 309- від».
Порушень цілісності пакування не виявлено.
При розпакуванні пакета виявлено пляшку на 50 мл, зі скла коричневого кольору, яка закрита кришкою з полімерного матеріалу синього кольору й пробкою з полімерного матеріалу білого кольору, на якій є дві етикетки зеленого та білого кольорів відповідно з написами: «4.20 код 356090» та «...ПЕРЕКИС ВОДНЮ ...».
Пляшка містить рідину темно-коричневого кольору масок 48,835 г.
Що у своїй сукупності вказує на те, що експерт досліджував саме речовину вилучену у обвинуваченого так, як порушень цілісності пакування не виявлено.
Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначений висновок суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки останній містить в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

При цьому суд звертає увагу на те, що маса опію ацетильваного, в перерахунку на суху речовину, в рідині становить 12, 275 г., а відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», придбання та зберігання особливо небезпечного засобу - опію (ацетильованого), маса якого становить від 10 грамів, відноситься до особливо великих розмірів.
В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тож, у судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідка ОСОБА_16 , яке ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту, з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, задоволено.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині маси опію, враховуючи зокрема надані показання експерта та свідків у суді та відомості наявні у висновку, про масу саме у 12,275 г та відсутності будь-яких порушень цілісності об`єкта дослідження, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

З п. 3, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) слідує, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних
земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, якщо воно здійснено у відповідності до вимог статті 27 Закону "Про наркотичні засоби ...", а також згідно зі статтею 5 Закону "Про заходи протидії незаконному обігу ..." (під час оперативної закупівлі). У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає.
Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.
Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.
Однією з кваліфікуючих ознак злочинів даного виду є
розмір наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: значний, великий або особливо великий.
При його визначенні судам слід керуватися Таблицями 1-3 (z0512-00), яка затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 та відповідно до якої опій до 0,005 є невеликими розмірами, від 1,0 до 10,0 великі розміри та 10,0 і більше особливо великі розміри.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у особливо великих розмірах без мети збуту, вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують або ж обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Підстав для визнання пом`якшуючою обставиною наявність щирого каяття, як про те вказано в обвинувальному акті суд не убачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково, надав показання про спосіб вчинення злочину, які в ході судового слідства в частині маси опію не підтвердилися, та визнані такими, що не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, критично свої дії не оцінив, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро не кається, дійсно не бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий, не одружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає не належні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 309 КК України у виді позбавлення волі та враховуючи, що останній 14.03.2016 року був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України (злочин вчинено 29.04.2015), з урахуванням положень ст. 71 цього Кодексу, до 4 років 1 місяця позбавлення волі вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, яка регламентує, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку; у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, і даних про його особу підстави для його визначення на цьому етапі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2016 більш суворим за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

В силу ст.ст. 70, 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуте частково покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2016 за правилами, передбаченими статтею 72 цього Кодексу.
Речові докази: у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008714 від 16.06.2015 знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

С у д д я: ОСОБА_1