Справа № 562/2595/16-к
У Х В А Л А
"23" листопада 2016 р. слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів клопотання представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, -
встановив:
Представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту, накладеного згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 25 серпня 2016 року на речі вилучені в ході проведення 19.08.2016 р. обшуку в службових, адміністративних та інших приміщеннях ФГ «Ім.Шевченка» за адресою АДРЕСА_1 , а саме: чохол чорного кольору з двома металевими шомполами, бронежилет чорного кольору, маска з прорізами для очей «балаклава», пістолет «KWC 20445339», що належить громадянину ОСОБА_4 та пістолет «Макарова РС 4929» з дозвільними документами, 2 магазина із 16 патронами до нього, що належить громадянину ОСОБА_5 .

В обгрунтування скарги вказує, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 25 серпня 2016 року, належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким не пред`явлено підозри та статус, яких у кримінальному провадженні не визначено. Оскільки арешт на вказане майно накладено не обгрунтовано, то з посиланням на ст.ст.170, 174 КПК України просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив скасувати накладений на вказане майно арешт.

Слідчий ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що арешт накладений правомірно і підстав його скасовувати немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, а саме: чохол чорного кольору з двома металевими шомполами, бронежилет чорного кольору, маска з прорізами для очей «балаклава», пістолет «KWC 20445339», що належить громадянину ОСОБА_4 та пістолет «Макарова РС 4929» з дозвільними документами, 2 магазина із 16 патронами до нього, що належить громадянину ОСОБА_5 на яке ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 25 серпня 2016 року було накладено арешт визнано речовими доказами.

Враховуючи те, що арешт накладено обгрунтовано і в застосуванні цього заходу не відпала потреба, суд вважає клопотання таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна - відмовити.

Слідчий суддя