АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи № 648/3654/16-к Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/791/1002/16
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання спостережної комісії Білозерського району та Білозерської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області № 105 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Крим, Кіровського району АР Крим, громадянина України, з повною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого вироком Феодосійського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 квітня 2009 року за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 9 років позбавлення волі. Початок строку 13.12.2008 року, кінець строку 08.07.2017 року.

Задовольняючи клопотання, суд в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці та став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, вважає ухвалу суду щодо ОСОБА_7 незаконною, яка підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає про те, що матеріали провадження свідчать, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки протягом всього періоду відбування покарання має лише десять заохочень, при чому протягом останнього року отримано тільки одне заохочення. Водночас під час відбування покарання отримав дев`ять стягнень за порушення вимог режиму утримання. Також вказує, що заохочення, які отримав ОСОБА_7 не можуть суттєво впливати на висновок про його виправлення, оскільки у відповідності до ст. 107 КВК України дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого, а праця з благоустрою установи є його обов`язком відповідно до ст. 118 КВК України. Характеристика засудженого за весь період відбування покарання свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, небажання стати на шлях виправлення і перевиховання, пристосування до умов відбування покарання. Просить ухвалу суду щодо ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від покарання, відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду залишити без зміни, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Феодосійського районного суду АР Крим від 30 квітня 2009 року визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років. Початок строку відбування покарання 13 грудня 2008 року. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2008 року по 18 травня 2009 року в строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Також, засуджений фактично відбув дві третини строку призначеного покарання.

З характеристики вбачається, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, він працевлаштований у житловій зоні установи, на заходи виховного впливу реагує правильно, виконує всі вимоги санітарної та особистої гігієни, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Протягом строку відбування покарання за сумлінну поведінку та ставлення до праці від начальника відділення та установи отримав десять заохочень, останні два у 2016 році. У 2010 році закінчив загальноосвітню школу та отримав повну загальну середню освіту. Крім того, у 2010 році закінчив Бережанське ПТУ та здобув кваліфікацію «Швачка 2 розряду». Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Протягом строку відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього накладено дев`ять стягнень, які зняті та погашені в установленому законом порядку. Сім з вказаних стягнень накладено на засудженого в 2009 році, одне стягнення у 2013 році та ще одне у 2014 році.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів свого виправлення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення клопотання спостережної комісії Білозерського району та Білозерської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області №105 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відтак, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм кримінального законодавства чи невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а тому підстав для скасування ухвали, - не встановлено.
З наведених підстав, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому, апеляційні вимоги прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

_______________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2