Справа № 308/7458/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження № 11-сс/777/215/16, за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Закарпатської області та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого утриманця, непрацюючого , раніше не судимого.

Даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою з ОСОБА_9 вимагання, шляхом вимоги грошових коштів від працівників Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з погрозою розголошення відомостей, які останні бажали зберегти в таємниці, а саме: відомостей, що містяться у відеоматеріалах наявних ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які негативно могли вплинути на ділову репутацію ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як працівників Укртрансбезпеки у Закарпатській області, і стати причиною громадського осуду.
Так, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 12.07.2016 року, близько 18 години, під`їхали на невстановленому слідством транспортному засобі до пересувного пункту зважування Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області, розташованого на ділянці а/д М-06 Київ-Чоп 756 км+800мм сан. Карпати, та, підійшовши до головного спеціаліста ВДК та НзБНТ вказаного Управління ОСОБА_10 , в розмові повідомили останньому про наявність у них компрометуючих відеоматеріалів щодо останнього та інших співробітників Управління. У подальшому висловили в бік ОСОБА_10 та його колеги ОСОБА_11 погрозу висвітлення вказаної інформації компрометуючого змісту в ЗМІ, у випадку не вирішення із ними даного питання. У відповідь на це ОСОБА_10 відмовився від подальшого спілкування з підозрюваними.
Не дивлячись на це, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , 12.07.2016 року в період часу з 20 до 21 години, зателефонували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і під час телефонної розмови знов висловили погрози в бік вказаних осіб, з метою незаконного отримання від останніх грошових коштів за нерозголошення відомих їм фактів, що могли негативно вплинути на ділову репутацію ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Отримавши від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмову в подальшому спілкуванні, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , 15.07.2016 року о 20:50 год. зателефонували начальнику Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області ОСОБА_13 , і в ході телефонної розмови повідомили останньому про необхідність зустрічі з ними з метою вирішення питання щодо підлеглих йому співробітників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Приблизно о 21:20 годині того ж дня, зустрівшись із ОСОБА_13 біля стадіону Авангард, що знаходиться по вул.І.Франка в м.Ужгороді, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , повідомили останнього про зміст наявних у них компрометуючих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відеоматеріалів, та, висловлюючи погрози оприлюднення зазначених відомостей, повідомили ОСОБА_13 про необхідність передачі їм грошових коштів зазначеними працівниками Управління Укртрансбезпеки, надавши останньому час для роздумів.

16.07.2016 року о 15:50 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знову зателефонували ОСОБА_13 з вимогою поквапитись з вирішенням їх пропозиції, надіславши останньому, відразу після розмови, смс-повідомлення з текстом : 4000 дол.

18.07.2016 року близько 21 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знов зателефонували ОСОБА_13 та запропонували зустрітись біля цвинтаря в с. Баранинці Ужгородського району. Погодившись на це, того ж дня підозрювані зустрілись із ОСОБА_13 в обумовленому місці і в ході зустрічі, продемонстрували останньому на своєму ноутбуку компрометуючі відеоматеріали, за нерозголошення яких вимагали 4000 доларів США. По закінченні зустрічі, не дивлячись на заперечення ОСОБА_13 про великий розмір грошових коштів, що ними вимагались, погодились, на прохання останнього, скинути на електронний носій інформації фрагмент наявного в них відео та домовились із ОСОБА_13 про те, що такий 19.07.2016 року близько 15 години їм зателефонує та повідомить про наступну зустріч, в ході якої передасть необхідну суму грошових коштів.

Коли 19.07.2016 року зустріч ОСОБА_13 з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 не відбулась, останні надіслали йому смс-повідомлення із позначенням: ? та здійснювали телефонні дзвінки ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

20.07.2016 року ОСОБА_13 о 12:50 год. зателефонував ОСОБА_6 та ОСОБА_9 і домовився про зустріч о 13:30 год. біля центрального входу до цвинтаря, в с.Барвінок Ужгородського району, де того ж дня відбулась передача грошових коштів в сумі 1500 доларів США.

20.07.2016 року о 14 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було викрито безпосередньо після вчинення злочину .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , яке мотивував тим, що підозрюваний вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 189 КК України який класифікуються як тяжкий злочин, підозра ОСОБА_6 обґрунтовується показаннями свідків, протоколами огляду та вилучення, протоколом ідентифікації грошових коштів, показаннями потерпілих. Вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто, вказує на існування ризиків , передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим , що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину , однак вважає , що прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою , не зможе запобігти наведеним у поданні ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою . Вважає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків , передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України , а саме : ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у якому підозрюється. Зазначає , що перебуваючи на волі ОСОБА_6 має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню , які прямо вказують на нього, як на особу, яка скоїла кримінальне правопорушення. Таким чином державний обвинувач вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді в частині обов`язку цілодобово не відлучатися з місця фактичного проживання ОСОБА_6 ..

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, доводи підозрюваного та його захисника на заперечення проти задоволення апеляційних вимог та, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання , що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дослідив обставини , з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу , а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу , врахував конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного , його репутацію та існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого та дав їм належну оцінку.

Зокрема , слідчий суддя дослідив ті відомості , на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри і на підставі їх оцінки - міг переконатися , про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину . Слідчим суддею також враховано, тяжкість покарання передбаченого ч.2 189 КК України, відсутність шкоди, завданої злочинними діями , дані про особу підозрюваного : одружений, має постійне місце проживання , утриманців - неповнолітню дитину ; його репутацію: до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався; позитивно характеризується; існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тобто , колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно оцінив здобуті дані як про особу підозрюваного , так і про обставини вчиненого кримінального правопорушення у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та прийшов до вірного висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам встановлених під час судового розгляду клопотання .

Із здобутих даних вбачається, що ОСОБА_6 не порушує застосований до нього запобіжний захід, дотримується вимог домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, що і підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду.

Наведене приводить до висновку про не обґрунтованість доводів клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначиним у клопотанні слідчого ризикам .

Одночасно, апеляційний суд з цих підстав відхиляє і доводи апеляційної скарги захисника про необхідність зміни ухвали слідчого судді. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді позбавлений права прийняти таку ухвалу .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України , за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 184, 197, 199, 407 КПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги прокурора та захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Строк дії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2016 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити до 20.09.2016 року.

Судді: