Єдиний унікальний номер 725/2891/16-к
Номер провадження 1-кп/725/118/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2016 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 та прокурорі ОСОБА_3

за участю:

потерпілого ОСОБА_4

законного представника малолітнього потерпілого: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0000611 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Російської Федирації, не одруженого, не працюючого, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 в квітні 2016 року вчинив грабіж при наступних обставинах:

Так, 22 квітня 2016 року близько 12:25 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №9 по вул.Гоголя в м.Чернівці, з метою відкритого викрадення чужого майна, умисно, у присутності малолітніх осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, штовхнув малолітнього ОСОБА_4 та погрожуючи в подальшому застосувати до нього насильство, відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «LG Spirit» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3500 грн., у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора МТС, вартістю 10 грн., на рахунку якої коштів не було, чохол для мобільного телефону вартістю 180 грн.

Після цього з місця скоєння кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник, завдавши своїми діями потерпілому матеріальної шкоди на суму 3690 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у відкритому заволодінні чужого майна визнав частково та суду пояснив, що 22 квітня 2016 року приблизно в обідній час вийшов з дому та йшов по вул. О.Кобилянської. по дорозі зустрів незнайомих хлопців та попросив у них телефон щоб зателефонувати. На його прохання один із хлопців дав йому свій телефон, але він був не дуже дорогим. Тоді він (обвинувачений) попросив телефон у іншого хлопця, але той відповів, що у нього немає грошей на рахунку, на що він (обвинувачений) пояснив, що відправить безкоштовне смс- повідомлення. Хлопчина погодився і віддав йому свій телефон. Взявши телефон, він пішов з ним далі, а потім здав його в ломбард. Потерпілого не бив та силою телефон не забирав, оскільки той сам віддав йому телефон та повідомив код до нього. Крім того, заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Цивільний позов визнав. Просив його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні грабежу, його вина повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що в квітні 2016 року він разом з другом вийшов зі школи і пішов в магазин. По дорозі вони зустріли обвинуваченого, який був їм незнайомим. Чоловік візуально був у стані алкогольного сп`яніння і попросив мобільний телефон, щоб подзвонити. Він (потерпілий) відповів, що на його мобільному немає коштів. Тоді обвинувачений штовхнув його до стіни і погрожуючи, змусив віддати йому телефон. Злякавшись, він віддав обвинуваченому телефон. Потім ОСОБА_6 пішов собі. Він (потерпілий) намагався догнати обвинуваченого та вимагав повернути йому телефон, але це було марно. Також потерпілий заперечував наявність інших осіб разом з ОСОБА_8 під час вчинення останнім злочину. Просив позов задовольнити.

показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що йшов зі школи разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 . До них підійшов незнайомий чоловік і попросив дати йому телефон подзвонити. Він (свідок) дав свій телефон, але чоловік відмовився його брати і попросив телефон у потерпілого. ОСОБА_4 відповів, що у нього на рахунку немає грошей. Тоді обвинувачений штовхнув потерпілого до стіни і пригрозивши йому, забрав у нього телефон.

показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що в квітні 2016 року повертався зі школи разом зі своїми товаришами ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Хлопці пішли вперед, а він відстав, оскільки зав`язував шнурівки. Коли він підійшов до хлопців, то побачив, як незнайомий чоловік попросив у хлопців телефон щоб подзвонити. ОСОБА_9 дав йому свій, але обвинувачений його повернув і попросив у потерпілого. ОСОБА_12 відмовився і тоді обвинувачений штовхнув потерпілого до стіни, замахнувся і кулаком і сказав віддати йому телефон. Відібравши телефон, обвинувачений пішов по вул. Гоголя в м.Чернівці.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 квітня 2016 року, з якого вбачається, що у присутності понятих малолітній потерпілий ОСОБА_4 на фото під №4 впізнав особу, яка забрала у нього мобільний телефон;

а.с.21-22;

довідкою слідчого від 22 квітня 2016 року, згідно якої на фото під №4 зображений ОСОБА_6

а.с.23;

протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим від 07 червня 2016 року, з якого вбачається, що у присутності понятих потерпілий ОСОБА_4 вказав на місце, спосіб та час заволодіння його мобільним телефоном;

а.с.32-38

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 квітня 2016 року, з якого вбачається, що у присутності понятих свідок ОСОБА_9 на фото під №2 впізнав особу, яка забрала у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон;

а.с.53-54;

довідкою слідчого від 22 квітня 2016 року, згідно якої на фото під №2 зображений ОСОБА_6

а.с.55

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 травня 2016 року, з якого вбачається, що у присутності понятих свідок ОСОБА_10 на фото під №3 впізнав особу, яка забрала у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон;

а.с.62-63;

довідкою слідчого від 22 квітня 2016 року, згідно якої на фото під №2 зображений ОСОБА_6

а.с.64

Крім того судом було допитано в якості свідка ОСОБА_13 , який показав, що того дня проходячи через сквер зустрів свого друга ОСОБА_8 . Вказав, що бачив як потерпілий добровільно дав ОСОБА_8 телефон, після чого він та ОСОБА_8 пішли на вул. Кобилянську. Крім того вказав, що не бачив в діях ОСОБА_8 жодного насильства по відношенню до потерпілого. Однак вказав, що коли він зайшов до скверу, там вже були ОСОБА_8 та троє хлопців, один з яких дав ОСОБА_8 телефон.

Суд ставиться критично до даних показів, при цьому виходить з наступного.

Так, як видно з показів ОСОБА_13 він, перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_8 , всилу чого ОСОБА_14 не може давати покази, проти ОСОБА_8 . Також, як видно з даних показів ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_8 , коли той стояв з іншими хлопцями і бачив як потерпілий передав телефон. Однак в судовому засіданні не міг впізнати особу яка дала ОСОБА_8 мобільний телефон. Також з даних показів взагалі неможливо зробити висновок, що ОСОБА_14 бачив події які відбувались до того як він прийшов.

Тому суд прийшов до висновку, що дані показі є надумані, плутані суперечать доказам, які повністю викривають злочинні дії ОСОБА_6 .

Крім того, як встановлено з допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , останні підтвердили факт відкритого заволодіння ОСОБА_8 мобільного телефону потерпілого, при цьому ОСОБА_8 погрожував потерпілому та застосував насильство, а саме штовхнув потерпілого до стіни. Дані покази є логічні послідовні та такі що відповідають обставинам справи і узгоджуються з показами потерпілого.

Крім того ОСОБА_4 , який в судовому засіданні заперечував факт присутності будь яких осіб разом з ОСОБА_8 під час вчинення останнім злочину, що спростовує покази ОСОБА_8 про наявність разом з ним інших осіб.

При цьому жодних підстав які б свідчили, що вищевказані свідки та потерпілий оговорюють ОСОБА_6 судом не встановлено.

За вищевикладеними мотивами суд не приймає до уваги доводи захисту, що до відсутності в діях ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки, а саме насильство що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Часткове заперечення своєї вини ОСОБА_6 суд розцінює як лінію захисту та застосування минулого кримінального досвіду з метою пом`якшення покарання за вчинений злочин.

Крім того, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт перебування ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки крім показів потерпілого який візуально зробив висновок про стан сп`яніння ОСОБА_8 інших медичних документів які б підтверджували даний факт органом досудового розслідування не надано.

Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого по ст.186 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, за вказаною кваліфікуючою ознакою.

При призначенні ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що він відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що свою вину у вчиненні злочину він частково визнав, про те шкодує про вчинене, просив вибачення у потерпілого та виявив намір відшкодувати збитки.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Разом з тим, обставинами, які негативно характеризують особу обвинуваченого є те, що він раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, шкоду потерпілому не відшкодував, не працює, не має постійного місця проживання.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не знаходить достатніх підстав для застосування відносно нього ст.ст.69,75,76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , оскільки судом здобуто належні та допустимі докази на підтвердження спричинення обвинуваченим ОСОБА_6 матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 3690 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу залишити ОСОБА_6 обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховувати з дня обрання йому судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 06 червня 2016 року.

Цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 3690 грн.

Речові докази:

коробка від викраденого мобільного телефону марки «LG Spirit», яка передана на зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 залишити за останнім.

договір 1,2 №06116325 від 22.04.2016 року залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1