Провадження № 1-кп/761/889/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001335 від 03 лютого 2016 року,

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаїт, Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 11 травня 2016 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, з угодою про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладеною між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вважає за можливе затвердити зазначену вище угоду про визнання винуватості, зазнавши, що він повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, погоджується на призначення покарання, яке узгоджено сторонами угоди. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості була укладена між ним та прокурором у відсутності захисника.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 , при цьому зазначив, що він не був присутнім при укладенні зазначеної угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , з тих підстав, що угода про визнання винуватості укладена без участі захисника, що є порушенням п.9 ч.2 ст. 55 КПК України.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, прийшов до висновку про відмову у затвердженні угоди, з наступних підстав.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди з поверненням кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 475 цього Кодексу.
Стаття 472 КПК України передбачає ,що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Відповідно до положень ч.7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Окрім того, відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.55 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості з моменту ініціювання укладення такої угоди.
Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки при її укладенні був відсутній захисник,участь якого при укладенні угоди про визнання винуватості у відповідності до п.9 ч.2 ст. 55 КПК України є обов`язковою.
Таким чином, угода суперечить вимогам КПК України, оскільки угода укладена за відсутністю захисника, участь якого при укладенні угоди про визнання винуватості є обов`язковою.
Враховуючи, що умови укладеної угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 471, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 29 квітня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001335 від 03 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Повернути кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001335 від 03 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури №10 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1