Номер провадження: 11-кп/785/759/16
Номер справи місцевого суду: 491/489/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайсуду Одеської області від 18.03.2016 року по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000879 від 03.07.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Владивосток, Приморського краю, Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-12 листопада 2012 року вироком Ананьївського районного суду, Одеської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч. 1, 189 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- ухвалами Ананьївського районного суду, Одеської області від 05.05.2014 року та 06.05.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2012 року. Початок строку з 05.05.2014 року.

- ухвалою апеляційного суду, Одеської області від 03.07.2014 року ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 05.05.2014 року скасовано та направлено відбувати покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від12 листопада 2012 року,

засуджений:

-за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

-за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 12.11.2012 року, та призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, в строк відбування покарання зараховано тримання під вартою з 05.05.2014 року по 10.07.2014 року, з 20.11.2015 року до 18 03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 12 місяців 4 дні.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 засуджений за те, що в період з 12 листопада 2013 року по 15 листопада 2013 року, з 12 години 20 хвилин по 13 години 20 хвилин, більш точну дату та час встановити не надалось можливим, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1850 грн.

Крім того, 02.12.2013 року, в період часу з 21:00 год. по 23:00 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , шляхом ривка дверей, проник до будинку, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 1800 грн.

Крім того, 20 грудня 2013 року, в період часу з 12:30 год. по 13:00 год., більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 зловживаючи довірою ОСОБА_11 , заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 1850 грн.

Крім того, 24 червня 2015 року, близько 15:00 год., ОСОБА_8 з пасовиська, розташованого в с. Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 4200 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені у вироку суду обставини кримінальних правопорушень, просить призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче нижчої межи, передбаченої санкціями статей КК України, за якими він засуджений вироком суду , посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував усі пом`якшувальні покарання обставини, а саме щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове повернення шкоди, задовільні характеристики з місяця проживання, а також те, що дружина вагітна.
Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що кримінальне провадження розглянуто судом неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний сул приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.ч. 2,3, 190 ч. 2 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також поєднане з проникненням у житло; як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

При розгляді апеляційної скарги обвинувачений пояснив, що не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій у вироку суду, просить тільки застосувати ст. 69 КК України при призначенні покарання за злочини, за які він засуджений вироком суду.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, передбачених законом підстав для застосування ст. 69 КК України, не вбачається.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання та на обліку у лікарів нарколога психіатра не перебуває.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, часткове повернення шкоди.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставини, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65- 67 КК України, а також з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ст.ст. 185 ч.ч. 2,3, 190 ч. 2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також те, що призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховано особу обвинуваченого, в тому числі зазначені в апеляційній скарзі обставини, що пом`якшують покарання,

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається. Зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченим обставини щодо наявності вагітної дружини документально не підтверджені в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на дотримання судом першої інстанції вимог ст. 71 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.

Також апеляційний суд вважає необхідним, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2016 року по 30.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407,408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайсуду Одеської області від 18.03.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст.ст. 185 ч.ч. 2, 3, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, залишити без змін.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2016 року по 30.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 01.09.2016 року о 09.:30 год.

, Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2