Справа № 167/1496/15-к Провадження №11-кп/773/129/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 04 січня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, не одружений, в порядку ст. 89 КК України не судимий,-

засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту ухвалення вироку, зарахувавши останньому строк попереднього ув`язнення з 19 вересня 2015 року по 04 січня 2016 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди задовольнено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 500 000 ( п`ятсот тисяч) гривень 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про речові докази.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 18 вересня 2015 року близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дворі господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , під час суперечки, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс численні удари кулаками та ногами у взутті по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_11 , заподіявши їй різні за характером та ступенем тяжкості тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №302 від 19 жовтня 2015 року, належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілої.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок щодо нього змінити, призначивши більш м`яке покарання. При цьому посилається, що судом при призначенні покарання не враховано, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.
В поданій апеляційній скарзі захисник не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього змінити, призначивши менш сурове покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та захисника, які апеляційні скарги підтримали і просили їх задовольнити, прокурора, потерпілу та її представника, які вважали апеляційні скарги безпідставними, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 злочину при зазначених у вироку обставинах ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121КК України, що не оспорюється в апеляційних скаргах обвинуваченим та захисником.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані, а тому твердження обвинуваченого та захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання є безпідставними.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які обвинувачений та захисник вказують в поданих апеляційних скаргах.

Зокрема, враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є молодим за віком, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченому.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс повне визнання вини у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання, суд відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини, що характеризують особу обвинуваченого були встановлені та досліджені повно і об`єктивно. Крім того, достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Врахувавши всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 04 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 05 січня 2014 року по 16 березня 2016 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 16.03.2016р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_12