У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/6640/16-к

Провадження № 1-кс/712/3327/16

10 червня 2016 року м. Черкаси
Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , адвокатак ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на дії слідчого в порядку ст. 234 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на дії слідчого в порядку ст. 234 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що 02. 06. 2016 року близько 18-00 години, коли він прибув до приміщення, що перебуває у його власності, за адресою АДРЕСА_1 , а саме майстерні на І поверсі (III рівень), майстерні та коридору між І і II поверхами (IV) рівень та службового приміщення в підвалі, які перебувають у складі об`єкту «Універсальний салон магазин з критою стоянкою авто кооперативу в «мікрорайоні -1» житлового масиву «Митниця» слідчий ОСОБА_4 вручив скаржнику копію ухвали від 11.05.2016 року про проведення обшуку та запропонував відкрити сейф, на що ОСОБА_5 погодився. Після детального обшуку був складний протокол обшуку, відповідно до якого в ОСОБА_5 було вилучено 6 ноутбуків, системний блок, мікро SD, грошові кошти в сумі 185 500 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот гривень) 3090 (три тисячі дев`яносто) доларів, 1620 (тисяча шістсот двадцять) Євро, печатка ТОВ «Аспект Солюшен Україна», печатка ФОП « ОСОБА_5 », печатка ПП «Сіріус Колєр».
Скаржник вказує, що відповідно до ухвали суду про проведення обшуку від 11.05.2016 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 ухвалив надати дозвіл співробітникам УСБУ України в Черкаській області на проведення обшуку в належних на праві власності ОСОБА_5 приміщеннях розташованих за адресою АДРЕСА_1 , а саме: майстерні на І поверсі (III рівень), майстерні та коридору між І і II поверхами (IV) рівень та службового приміщення в підвалі, які перебувають у складі об`єкту «Універсальний салон магазин з критою стоянкою авто кооперативу в «мікрорайоні -1» житлового масиву «Митниця», з метою та відшукання та вилучення предметів, грошових коштів, документів, комп`ютерної техніки, перелік яких зазначено в ухвалі.
ОСОБА_5 зазначає, що всупереч ухвалі суду від 11. 05. 2016 року, всупереч чіткому переліку речей та документів, які мають значення для матеріалів справи та підлягають вилученню слідчим ОСОБА_4 відповідно до протоколу обшуку було вилучене майно, яке не зазначено в ухвалі про проведення обшуку та не має жодного відношення до матеріалів досудового розслідування внесеного 01. 04. 2016 року до ЄРДР за № 0000070.
Скаржник вважає, що вилучені ноутбуки, системний блок, мікро SD, грошові кошти (які є особистою власністю ОСОБА_5 , зароблені законним шляхом) та печатки (які зовсім не зазначені в ухвалі від 11. 05. 2016 року) не мають ніякого відношення до матеріалів досудового розслідування внесеного 01.04.2016 року до ЄРДР за № 0000070.
Крім того, скаржник вказує, що всупереч ч. 7 ст.236 КПК України, слідчий вилучив речі та документи не встановивши, що вони мають значення для кримінального провадження. Зокрема в протоколі обшуку, не було визначено ознак, що воно є предметом злочину та стосується кримінального провадження. Не зазначено, яким саме чином вилучені речі стосуються вказаного кримінального провадження та містять відомості про незаконну діяльність. В порушення норм чинного законодавства грошові кошти не описані належним чином.
Також, скаржник зазначає, що з огляду на вищезазначене, чітко вбачається, що вилучене майно не входить до переліку речей, щодо яких прямо надавався дозвіл слідчим суддею на відшукання, та це майно не є таким, що вилучено законом з обігу, на підставі чого можна прийти допереконання, що ці речі згідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.
Вважає, що вищевказане суттєво порушує законні права та інтереси скаржника та його підприємницької діяльності, завдає йому та його співробітникам матеріальної та моральної шкоди.
Тому, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 85, 98, 168, 234, 236 КПК України, Закону України «Про прокуратуру» просить: зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 та слідчих СВ УСБУ в Черкаській області під час розгляду даної скарги не вчиняти жодних процесуальних дій з незаконно вилученим майном відповідно до протоколу обшуку від 02. 06. 2016 року; визнати дії старшого слідчого ОСОБА_4 , такими що не відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства; зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 все майно, яке було виявлено та вилучено незаконним шляхом відповідно до протоколу обшуку від 02. 06. 2016 року.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 скаргу підтримали у повному обсязі.

Прокурор, слідчий заперечували проти задоволення скарги.

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді від 11. 05. 2016 року ( справа 712 / 5453 / 16-у) надано дозвіл на проведення обшуку, який проведено 02. 06. 2016 року.

Сторони не заперечують, що було вилучено : 6 ноутбуків, системний блок, мікро SD, грошові кошти в сумі 185 500 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот гривень) 3090 (три тисячі дев`яносто) доларів, 1620 (тисяча шістсот двадцять) Євро, печатка ТОВ «Аспект Солюшен Україна», печатка ФОП « ОСОБА_5 », печатка ПП «Сіріус Колєр», які внесені до протоколу обшуку.
Скаржник, адвокат вважають дане майно тимчасово вилучене і воно підлягає поверненню в порядку ст. ст. 167, 168, 169 КПК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановлено, що слідчий ОСОБА_4 до судуз відповідним клопотанням про накладення арешту на вилучене майно у визначений КПК строк не звернувся, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Крім того, підставою для збереження вилученого майна органом досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна. Таким чином, перебування тимчасово вилученого майна не у його законного володільця можливе лише у визначених законом випадках.

Аналізуючи вищевказані норми Закону слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги заявленої в порядку ст. 234 КПК України, так як слідчий діяв в межах прав передбачених КПК України, вилучення спірного майна передбачено п. п. 2, 3, 7 ухвали судді від 11 травня 2016 року і дане майно не може вважатися тимчасово вилученим.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 167,168, 169, 171, 303, 307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії слідчого в порядку ст. 234 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : підпис ОСОБА_1