Провадження № 1-кс/344/3342/16
У Х В А Л А
17 серпня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000179 від 31/05/2016 р., -

ВСТАНОВИВ:
в скарзі вказано, що слідчим закрито кримінальне провадження щодо заяви скаржника про вчинення злочину за обставин його повторного звільнення з роботи керівником з особистих мотивів та, повторного поновлення судом на відповідній посаді. Слідчим закрито відповідне провадження, без спростування доводів скаржника із заяви про вчинення злочину на час її реєстрації в ЄРДР, без оцінки доказів і доводів скаржника, із наданням переваги доводам особи, на яку вказує скаржник та не зазначенням причин і правових підстав у наданні такої переваги. Тому скаржник просив суд скасувати постанову про закриття зазначеного кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник та його адвокат підтримали скаргу з підстав, що в ній зазначені. Адвокат скаржника надала пояснення про те, що обов`язком слідчого є доведення чи спростування особистого мотиву повторного звільнення скаржника з роботи за обставин особистих вимог керівника до скаржника про самостійне звільнення, та погрози про звільнення з ініціативи адміністрації у разі не виконання вимог про самостійне звільнення, наявності показань свідків про міжособистісні конфлікти між скаржником та особою, на яку він вказує, що ініційовані особисто керівником скаржника в трудових відносинах, наявністю показань свідків про вимоги звільнитись самостійно та погроз про звільнення у разі не виконання вимог керівника; повторному звільненні скаржника за обставин не допуску до виконання посадових обов`язків після поновлення на роботі за судовим рішенням, що підлягало негайному виконанні.

В судовому засіданні прокурор просив суд відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що слідчим не встановлено особистого мотиву повторного звільнення скаржника з роботи.

Судом встановлено наступні обставини.

31/05/2016 р. слідчим ухвалено постанову про закриття спірного кримінального провадження, в якій зазначено на встановлення обставин повторного звільнення за обставин, на які вказує скаржник, повторного поновлення скаржника судовими установами на роботі за обставин не повідомлення скаржника про поновлення на роботі та покладенні обов`язку щодо виконання трудового обов`язку; показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про триваючий міжособистісний конфлікт між скаржником та особою, на яку він вказує.

Закриття провадження слідчим обґрунтовано тією обставиною, що трудові спори вирішуються судами, а особистого мотиву у звільненні скаржника не встановлено.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі Танрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Так свідки та установа, до якої звернувся слідчий для перевірки порушень трудового законодавства вказали на звільнення скаржника з роботи підстав конфлікту та звільнення із порушенням трудового законодавства.

Також у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення злочину за ознаками, що встановлені у відповідній диспозиції статті 172 КК України, а не про вирішення трудового спору.

Так само в постанові зазначено, що судовими установами було встановлено незаконність звільнення скаржника з роботи двічі, а в останнє також і за обставин необхідності поновлення на роботі за судовим рішенням, але без допуску до робочого місця чи виконання посадових обов`язків.

Однак жодна із вказаних обставин не спростована в оскаржуваній постанові, хоча в КПК України саме на орган досудового слідства покладено обов`язок у встановленні суб`єктивної сторони злочину з урахуванням змісту об`єктивної його сторони або, у спростуванні доводів скаржника, які використано в якості правової підстави для реєстрації відповідної заяви в ЄРДР.

В свою чергу в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено на те, які саме докази досудового слідства спростовують доводи скаржника, що прийнято цим органом досудового слідства на час реєстрації заяви в ЄРДР, яку раніше було визнано такою, що містить об`єктивні дані про вчинення злочину.

Так відповідно до рішення ЄСПЛ в справі Коробов проти України (Заява № 39598/03) від 21 липня 2011 року в доказуванні використовується принцип раціонального сумніву, коли провина доводиться поза розумним сумнівом, що в даному спорі означає необхідність обґрунтування закриття кримінальної справи.

В постанові про закриття кримінального провадження не зазначено на те чи взагалі було допитано особу, на яку вказує скаржник з приводу обґрунтування причин звільнення скаржника двічі з роботи за умов не допуску до роботи на підставі судового рішення про поновлення на роботі, повідомлення заявника про вимоги звільнитись самостійно, які не передбачено в якості права адміністрації підприємства чи установи в трудових відносинах та звільненні за умов попереднього оголошення відповідних вимог.

Так само в оскаржуваній постанові не зазначено на обставину не сприйняття доводів заявника та свідків і закриття провадження на підставі не доведення скаржником особистого мотиву в діях особи, на яку він вказує, хоча законодавством на заявника не покладено обов`язку доводити фактичні обставини, не встановлено правового наслідку у формі закриття провадження у разі не доведення заявником суб`єктивної сторони злочину.

За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 7, 22 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити;

скасувати постанову від 31/05/2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000179.

Відповідно до ст. 307 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1