Справа № 460/3095/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2016м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 16 червня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , за військовим званням молодший сержант, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2015 року, молодшого сержанта ОСОБА_4 , призвано по мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж дня направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом №34 командира вказаної військової частини зараховано до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-санітара 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Відтак, з моменту відправлення у в/ч-п/п НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Так, на ранковому шикуванні, 03.04.2016 року, близько 19:00 год. під час контрольного шикування особового складу було виявлено відсутність молодшого сержанта ОСОБА_4 у розташуванні підрозділу.

31.05.2016 року молодший сержант ОСОБА_4 з`явився у військову прокуратуру Львівського гарнізону і зазначив, що вважає себе цілком здоровим та бажає продовжувати проходити військову службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 03 квітня 2016 року, без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини в якій проходив військову службу за сімейними обставинами, в цей період перебуваючи за місцем свого проживання, однак 31 травня 2016 року самостійно повернувся у військову частину і приступив до виконання службових обов`язків та був направлений в зону проведення АТО на сході України, де на даний час несе службу.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість

-2-

стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000148 від 16 червня 2016 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/3095/16-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду, 03.04.2016 року, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходилась на час вчинення злочину за адресою: с. Дубровиця, Яворівський район, Львівська область та ухилявся від проходження служби до 31.05.2016 року, і підлягає відповідальності за ч. 4 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, в той же час раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, брав участь в проведенні антитерористичної операції на сході України, надалі продовжує виконувати військовий обов`язок в зоні АТО на сході України, має на утриманні троє малолітніх дітей,

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

-3-

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Командиру військової частини-польова пошта НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: