Справа № 755/7040/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005683 від 21.04.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, Сумської області, українцю, громадянину України, без освіти, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.07.2010 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 03.03.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

22 квітня 2016 року слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , враховуючи наявність обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 - ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у мотивувальній частині клопотання, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваний кримінальних правопорушень, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, враховуючи те, що ОСОБА_6 03.03.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 23.07.2010 року, за яким його було засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, проте він продовжив злочинну діяльність і вчинив новий злочин із застосуванням насильства, тому може впливати на потерпілого, не має місця роботи та постійного місця проживання в місті Києві, що свідчить про можливість ухилитись від органів досудового розслідування та суду і продовжити кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до шести років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного.

В судовому засіданні в якості свідка була допита мама ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка показала, що її син має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , де проживає разом з нею та його сестрою, характеризується нею позитивно.

Вислухавши думку учасників, пояснення свідка, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ст. 107 ч. 1 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме в тому, що він 21.04.2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин знаходився в ПКіВ «Гідропарк» біля кафе «Бузок» у м. Києві. В цей час, ОСОБА_6 побачив раніше невідомого йому ОСОБА_8 , в руках котрого знаходився мобільний телефон «Самсунг Гелексі С4». В подальшому, у ОСОБА_6 та в невстановленої досудовим слідством особи, виник спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, попередньо домовившись про розподіл ролей при вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим слідством особою підійшли до потерпілого ОСОБА_8 і, діючи відповідно до спільного злочинного плану, ОСОБА_6 став навпроти потерпілого ОСОБА_8 лицем до останнього та почав з ним спілкуватися, тим самим відволікаючи увагу. В цей самий час невстановлена досудовим слідством особа, підійшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_8 , нанесла останньому удар рукою по голові. Після нанесення вказаного удару, ОСОБА_6 стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_8 також почав наносити удари руками по обличчю останнього, тим самим пригнічуючи волю потерпілого до опору. В подальшому, ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим слідством особою, продовжуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_8 , відкрито викрали у останнього його майно, а саме: мобільний телефон «Самсунг Гелексі С4» вартістю 3000 грн., гаманець який матеріальної цінності не має, в котрому знаходились грошові кошти в сумі 1249 гривень та 200 доларів США, а також перепустка на ім`я ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим слідством особою з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 4249 гривень та 200 доларів США.

За вказаним фактом, 21.04.2016 року відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0005683.

21 квітня 2016 року о 05 годині 10 хвилин ОСОБА_6 був затриманий, цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий обґрунтовує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом, протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, потерпілого, підозрюваного, іншими матеріалами.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

У судовому засіданні суду не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, або ж належного обґрунтування про можливість запобігання останнім, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, беззаперечних відомостей, що особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, порушення вимог ч. 3 ст. 17 КПК України.

Доводи захисника про відсутність ризиків є безпідставними, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий, 03.03.2016 року звільнився з місць позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Крім того, обґрунтованими є посилання слідчого у клопотанні про наявність ризиків здійснювати тиск на свідків та потерпілого у зв`язку із підозрою у вчинення ним злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, а тому з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, який не працює, не одружений, позитивно характеризується матір`ю, раніше судимий, слідчий суддя вважає клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005683 від 21.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_6 не більше 60 днів з моменту його затримання до 05 години 10 хвилин 19 червня 2016 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: