В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/636/16-к
Провадження № 1-кп/0274/191/16
м. Бердичів
11.03.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ............................................ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання.......... ОСОБА_2 ,
прокурора ......................................................... ОСОБА_3 ;
потерпілого ...................................................... .... ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ................................................. ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, українця,
громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента 3-го курсу 33-ф групи Бердичівського медичного коледжу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
17.12.2015 у ОСОБА_5 , який знаходився в приміщенні орендованої ним та його одногрупником ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зняття грошових коштів з банківської картки ОСОБА_4 .
Скориставшись відсутністю власника, знаючи про місце розміщення банківської картки Visa Classic «Креді Агріколь банк», виданої на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 17.12.2015 приблизно о 14 год. дістав останню з сумки та попрямував до банкомату, розміщеного по вул. Шевченка, 23 у м. Бердичеві. Знаходячись поруч з банкоматом, знаючи пін-код, ОСОБА_5 о 14 год. 54 хв. зняв, тобто таємно викрав, з банківської картки Visa Classic «Креді Агріколь банк», виданої на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 450 грн.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_5 о 15 год. 12 хв. 17.12.2015, скориставшись тим самим банкоматом, зняв, тобто таємно викрав з неї грошові кошти в сумі 405 грн., а саму картку, щоб його злочинні дії були не помічені, поклав на місце, а саме до сумки в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, привласнивши останні.
Даними злочинними діями потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 855 грн.
Кримінальна відповідальність за вчинення дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження судом укладеної угоди. Зазначив що завдану шкоду він відшкодував, з потерпілим помирився, вину у вчиненні злочину визнає, розуміє наслідки затвердження судом укладеної угоди. Укладення угоди з його боку було добровільним.
Потерпілий ОСОБА_4 також не заперечив щодо затвердження судом укладеної угоди, зазначивши, що завдана ОСОБА_5 шкода повністю відшкодована, укладення угоди є добровільним.
Прокурор не заперечив проти затвердження укладеної між обвинуваченим та потерпілим угоди про примирення та призначенні покарання, що було узгоджене сторонами.
Згідно укладеної угоди про примирення, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та відшкодував завдану шкоду потерпілому. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України у виді 100 годин громадських робіт.
Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471, 474 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, дії ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України кваліфіковані вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобовязань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 369, 370,371, 374, 376, 474, 475КПК України , суд -
Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 26 січня 2016 року в м.Бердичеві.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 100 годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нерозяснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: