Провадження № 1-кп/734/120/16 Справа № 734/2352/16-к
іменем України
16 вересня 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
із участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
12 грудня 2014 року ОСОБА_5 укладений контракт на проходження військової служби за контрактом та за наказом № 264 від 12 грудня 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) призначений на посаду курсанта навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом.
Відповідно до ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 24 грудня 2014 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, враховуючи стан у державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_5 постійно перебував за місцем свого проживання.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин 24 грудня 2014 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 в умовах особливого періоду та в подальшому проводив час за місцем проживання в АДРЕСА_2 , нікуди не відлучався та займався домашніми справами, і лише 26 травня 2016 року затриманий прокурорсько-слідчими працівниками військової прокуратури Деснянського гарнізону на підставі ухвали слідчого судді.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав і показав, що проходить військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . 24 грудня 2014 року у зв`язку із сімейними обставинами, без дозволу командування військової частини самовільно залишив розташування військової частини. Знаходився вдома у АДРЕСА_2 , де займався вихованням неповнолітньої дитини та домашніми справами. 26 травня 2016 року був затриманий працівниками військової прокуратури. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах та оцінюючи зібрані докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує визнання вини у вперше вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові), щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби, і вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), з урахуванням особи винного, на підставі ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, - у виді арешту. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 необхідно зарахувати час його попереднього ув`язнення з 27 травня 2016 року до 25 липня 2016 року включно з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідають два дні тримання в дисциплінарному батальйоні (гауптвахті).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому за ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та утримувати його на гауптвахті відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 відраховувати з часу його фактичного затримання, тобто із 14.00 години 16 вересня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 зарахувати час його попереднього ув`язнення з 27 травня 2016 року до 25 липня 2016 року включно з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідають два дні тримання в дисциплінарному батальйоні (гауптвахті).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів із дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у такий же строк - із моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя