АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 листопада 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , середньої освіти, розлученого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
представника СВК № 67 ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі, враховуючи те, що він став на шлях виправлення і свою вину визнає повністю.
Прокурор ОСОБА_6 подала заперечення на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , в якій, вказуючи на законність та обґрунтованість ухвали районного суду, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
________________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/370/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 81 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_9 .
Свої висновки суд обґрунтував тим, що ОСОБА_5 на даний час не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_5 засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2014 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року за ст. ст. 121 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 10 серпня 2014 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року щодо нього застосовано Закон України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 , який просив задовольнити його апеляційні вимоги та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, міркування прокурора та представника СВК № 67, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_5 та просили залишити ухвалу районного суду без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляції і заперечення на неї, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам Закону відповідає оскаржувана ухвала районного суду.
Так, згідно з ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.
Згідно з п. 11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2300/5 від 4 листопада 2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 станом на 15 липня 2015 року не став на шлях виправлення (протокол № 2 від 15 липня 2015 року (а.с. 190)), на 19 січня 2016 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 19.01.2016 року (а.с. 196)), станом на 19 липня 2016 року - стає на шлях виправлення (протокол №7 від 13 липня 2016 року (а.с. 224)).
Згідно з характеристикою від 27 липня 2016 року (а.с. 233) ОСОБА_5 не досяг необхідного ступеня виправлення, передбаченого ст. 81 КК України, і на застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не заслуговує.
Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_5 4 липня 2016 року правами начальника відділення отримав подяку за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці за підсумками ІІ кварталу 2016 року (а.с. 234), а 4 серпня 2016 року нагороджений грамотою за І місце в змаганнях конкурсу фахової майстерності по професії «Столяр-будівельник» (а.с. 239). Дані заохочення свідчать про стійке бажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, що й було відмічено в протоколі №7 від 13 липня 2016 року (а.с. 224)) за результатами засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених.
Ст. 81 КК України може бути застосована у разі, коли засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів свою виправлення.
Проте, як на момент розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 районним судом, так і на момент його перегляду судом апеляційної інстанції, - засуджений ОСОБА_5 не відповідає критеріям застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченим ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки лише «стає на шлях виправлення», а комісія з оцінки ступеню виправлення засуджених, керівництво СВК № 67 та прокурор заперечують проти застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. А тому апеляційна скарга засудженого є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року, якою засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається в місцях позбавлення волі, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_9
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_9