Справа №336/8858/15-к
пр.1-кп/336/100/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 25.03.2015 року, які надійшли до суду із обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Пологівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_1 , призваного у зв`язку із мобілізацією, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , радіотелеграфіст взводу зв`язку військової частини ПП НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не засудженого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до Указу Виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На виконання зазначеного Указу, 31 липня 2014 року ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією Пологівсько-Чернігівським ОРВК Запорізької області.

У цей же день ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіо-телефоніста радіостанції взводу зв`язку дивізіону артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.

23 лютого 2015 року старшого солдата ОСОБА_4 направлено для проходження курсу лікування до неврологічного відділення Дніпропетровського військового госпіталю.

10 березня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 завершив курс лікування та був виписаний з Дніпропетровського військового госпіталю та після чого, того ж дня був зобов`язаний повернутися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби.

Однак, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, старший солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби 10 березня 2015 року не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу Дніпропетровського військового госпіталю, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до місця несення служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження служби до 08 квітня 2015 року, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

08 липня 2015 року військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 направлено для проходження курсу стаціонарного лікування до терапевтичного відділу Запорізького військового госпіталю.

20 липня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 завершив курс лікування та був виписаний з Запорізького військового госпіталю та після чого того ж дня був зобов`язаний повернутися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби з 20 липня 2015 року по 16 листопада 2015 року без поважних причин вчасно не з`явився з лікувального закладу - Запорізького військового госпіталю після лікування, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 16 листопада 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 , діючи умисно в умовах особливого періоду, всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньо, служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 10.03.2015 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , тимчасово ухиляючись від військової служби до 08.04.2015 тривалістю понад десять діб, але не більше місяця; діючи повторно, 20.07.2015 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, а саме, до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , тимчасово ухиляючись від військової служби до 16.11.2015 року, тривалістю понад один місяць.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному. Зазначив, що дійсно є військовослужбовцем за мобілізацією, не з`явився для проходження служби 10.03.2015 року без поважних причин з лікувального закладу, а саме до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , також 20.07.2015 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, а саме, до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , ухилявся від військової служби до 16.11.2015 року.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, впевнившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів в повному об`ємі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, має задовільну характеристику за місцем служби.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 за матеріалами провадження на обліку за станом здоров`я не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння судовому розгляду та встановленню істини в кримінальному провадженні, з`явлення із зізнанням. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, обставин справи, оскільки обвинувачений не з`явився для проходження служби після курсу лікування, отриманого внаслідок поранення під час несення військової служби, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати ч.1 ст. 69 КК України. Так, суд переходить до іншого, більш м`якого виду покарання, ніж те, що визначено санкцією статті .

Суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, враховуючи, що військовослужбовець продовжує проходження військової служби (за мобілізацією), не втрачений для суспільства, буде достатнім та необхідним покарання у вигляді громадських робіт на максимальний строк, встановлений ч.3 ст. 56 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження на досудовому розслідування не застосовувались. Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні. Майнова шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдана не була.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1