Справа № 748/916/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/799/2016
Категорія - ч.3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001185,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 04 грудня 2002 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 186, ст. 69 КК України до штрафу в сумі 510 гривень;

2) 28 грудня 2002 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі;

3) 11 липня 2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

4) 27 липня 2007 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

5) 16 липня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

27 жовтня 2015 року був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 1 рік позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3 722 гривні 28 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд:

1) 24 грудня 2015 року, близько 13 години, ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна та власного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проник у будинок, АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав перфоратор марки «Фіолент» моделі ПЗ-1200, вартістю 676 гривні 20 копійок та 100 м проводу марки ШВВП 3Х2,5, вартістю 1 404 гривні, а всього майна на суму 2 080 гривні 20 копійок, що належало ОСОБА_8 .

2)В цей же день, близько 15 години, ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна та власного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проник у будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав ударну електродриль марки «Скіл» модель 6280, вартістю 445 гривень 88 копійок, 30 метрів кабелю ПВС 2Х2,5 вартістю 310 гривень 50 копійок, 60 метрів кабелю ВВГ 3Х1,5, вартістю 540 гривень, 50 метрів кабелю ШВВП 2Х1,5 вартістю 289 гривень та 40 метрів кабелю ВВГ 2Х1,5 вартістю 283 гривні 20 копійок, а всього майна на загальну суму 1 868 гривень 58 копійок, що належало ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

3) 25 грудня 2015 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна та власного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проник у будинок, АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав саморобний відрізок трьохжильної електропроводки марки ШВВП в ізоляції білого кольору з написами на ній шВВП 3Х2,5 ТФ Кабель Україна довжиною 2 метри, з електричною прямою вилкою та із заземленням на кінці дроту, написами на ній ІР44 16/250, вартістю 26 гривень 52 копійки, саморобний відрізок трьохжильної електропроводки марки ШВВП в ізоляції білого кольору з написами на ній шВВП 3Х2,5 ТФ Кабель Україна довжиною 4 метри, з переносною електричною виделкою 3 штирками на кінці дроту та написами на ній SFE 32А-6h, 220-250 V, вартістю 53 гривні 04 копійки, саморобний відрізок трьохжильної електропроводки марки ШВВП в ізоляції білого кольору з написами на ній шВВП 3Х2,5 ТФ Кабель Україна довжиною 20 метрів, з корпусом універсального подовжувача на 2 розетки торгівельної марки V:KO номінальною напругою 250 V, струмом 16А, вартістю 265 гривень 20 копійок, відрізок чотирьохжильної електропроводки марки ПВС 4 Х1,0 в ізоляції чорного кольору довжиною 20 метрів, вартістю 132 гривні 48 копійок, відрізок двожильної електропроводки марки ПВС 2Х1,5 в ізоляції чорного кольору довжиною 9 метрів, вартістю 38 гривень 34 копійки, гвинтівку пневматичну Нatsan mod. 125 Magnum, вартістю 4 709 гривень, 2 упаковки кави КІМБО Арома Італіано по 250 г, вартістю 182 гривні, а всього майна на загальну суму 5 406 гривень 58 копійок, що належало ОСОБА_11 .

4) 26 грудня 2015 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна та власного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом розбиття віконного скла, проник у будинок, АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав дві золоті каблучки, вагою 3 г кожна, вартістю 2 717 гривень 21 коп., що належали ОСОБА_12 , а також, грошові кошти в сумі 300 гривень та дві пляшки об`ємом 0, 7 л віскі «Джек Деніельс» у подарунковій упаковці, вартістю 1 040 гривень, які належали ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що при застосуванні ст. 69 КК України і призначенні покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, суд не навів у вироку обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Всупереч вимогам ст. 65 КК України, не звернув уваги на особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі навмисні злочини, матеріальну шкоду тільки частково відшкодував, повернувши деякі речі потерпілим. 27 жовтня 2015 року обвинувачений звільнився з місць позбавлення волі, а починаючи з 24 грудня 2015 року вчинив 4 крадіжки чужого майна, як особа становить підвищену суспільну небезпечність, а тому заслуговує на призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про посилення обвинуваченому покарання до 4 років позбавлення волі, обвинуваченого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в чотирьох епізодах крадіжок чужого майна, вчинених повторно та з проникненням у житло, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються. Судовий розгляд в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція частини 3 ст. 185 КК України передбачає покарання від трьох до шести років позбавлення волі.

Приймаючи рішення про застосування ч.1 ст. 69 КК України і призначаючи покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, суд вказав на визнання провини обвинуваченим та каяття, сприяння розкриттю злочинів та часткове повернення викраденого потерпілим, проте залишив поза увагою суспільну небезпечність вчинених злочинів та данні про особу винного.

Усі злочини, їх чотири епізоди, є корисливими та тяжкими, які були вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 через два місяці, після звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком, за яким також засуджувався за крадіжки чужого майна.

Суспільно-корисною працею обвинувачений не займався, відсутність на нього скарг з боку сусідів, не надає підстав вважати про формально позитивну характеристику.

Частина 1 ст. 69 КК України може бути застосована при наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, або як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання - позитивні данні про особу винного, які дозволяють судити, що він зможе виправитися при менш м`якому покаранню.

Визнання провини, щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, це одна складова єдиної пом`якшуючої обставини. Каяття неможливе без визнання провини та надання пояснень про обставини скоєних злочинів.

Повернення потерпілим викрадених речей, не є обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки таке повернення мало місце після викриття у вчиненні злочинів, а повернуті речі є доказом причетності обвинуваченого до вчинення крадіжок чужого майна.

Отже, всупереч вимогам ст. 65 КК України, суд не вмотивувавши рішення про застосування ч.1 ст. 69 КК України, призначив надміру м`яке покарання.

Сама по собі заява обвинуваченого, що він бажає виправитися, не є підставою для пом`якшення покарання, оскільки його поведінка свідчить про протилежне.

Так, протягом незначного проміжку часу після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_6 вчинив чотири епізоди крадіжок чужого майна, які становлять підвищену суспільну небезпечність та відносяться до категорії тяжких злочинів, жодного дня не працював, має п`ять непогашених судимостей, матеріальної шкоди потерпілим не відшкодував, проте визнав провину, розкаявся, сприяв розкриттю злочину, а тому його виправлення можливе тільки під час ізоляції від суспільства на більш тривалий термін.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-407, 409, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України признати покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили негайно і може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ: