печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва кримінальне провадження за клопотанням прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Республіки Абхазія РФ, громадянина Російської Федерації, з базовою вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00017736 від 23.11.2015р., про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017736 від 23.11.2015 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, передбаченого ст. 257 КК України; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також у незаконному носінні бойових припасів за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, що передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно з корисних мотивів, створив стійку, ієрархічну, організовану, озброєну групу осіб банду, яка станом на листопад 2015 року складалася з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, між якими було розподілено ролі щодо участі кожного в зазначеній банді, та визначений алгоритм дії кожного учасника та конспірації після вчинення нападів, метою діяльності якої передбачалося незаконне збагачення її учасників шляхом здійснення озброєних нападів на громадян, для заволодіння їх особистим майном на території парку відпочинку «Гідропарк» в місті Києві, в тому числі із застосуванням вогнепальної, холодної зброї, а також предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Зокрема, 23.11.2015 учасники банди, організованої ОСОБА_5 , діючи умисно по раніше розробленому та погодженому всіма учасниками плану, знаходячись на території парку відпочинку «Гідропарк» у розважальному закладі «Фабор», розташованому за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 10А, приблизно о 02 годі 20 хв з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , здійснили напад на них, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран голови, забою-гематоми м`яких тканин обличчя; контузії та гематоми повік обох очей; субкон`юктивальний крововилив лівого ока; закритий перелом ІІ п`ясної кістки із зміщенням уламків; ОСОБА_10 - забійну рану потиличної області голови, посттравматичний підшкірний крововилив у ділянку правого ока; закрите травматичне ушкодження дистального міжгомілкового синдесмозу, закритий перелом заднього краю правої гомілки; ОСОБА_11 - тяжку відкриту черепно-мозкову травму, перелам основи черепа.

Крім того, ОСОБА_5 у порушення нормативних актів у період з невстановленого часу по 10.01.2016, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, мав у своєму володінні та зберігав у своєму автомобілі Мерседес Бенс Е300, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , дві гранати із запалами до них, а також за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 мав у своєму володінні та зберігав 2 тротилові шашки, запал до гранати з маркуванням УЗРГМ, гранату Ф-1, 2 капсул-детонатора; 2 гранати РГД-5, 2 запали до гранат РГД-5 та 135 набоїв різного калібру до вогнепальної нарізної зброї.

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів 10.01.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

12.01.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 27.06.2016р.

Постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора України ОСОБА_12 від 01.03.2016р. строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 10.07.2016.

У клопотанні слідчий зазначив про необхідність провести наступний обсяг слідчих (розшукових) дій, а саме: необхідно отримати висновок судової психологічної експертизи, з урахуванням вказаного висновку повідомити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про підозру у кінцевій редакції, відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та надати до них доступ, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність у яких виникне.

На обґрунтування продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий вказує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім того підозрюваний, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки, як учасника банди беззаперечно буде вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ураховуючи, що більшість свідків у зазначеному кримінальному провадженні перебували у тісних зв`язках з підозрюваним, виникає об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити раніше дані показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення, а також підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному проваджені.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, просив клопотання задовольнити, продовжити строк тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 10.07.2016, обґрунтувавши в судовому засіданні пред`явлену підозру необхідністю проведення слідчих дій та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. У судовому засіданні також підозрюваним зазначено, він не заперечує проти того, що ввязався в розпочату потерпілими драку для захисту своїх друзів та спричинив тілесні ушкодження наявною у нього битою, але вважає, що незаконне поводження з вогнепальною зброєю та вибуховими пристроями відносно нього сфальсифіковано правоохоронними органами, оскільки як у нього в автомобілі, так і за місцем його проживання вилучені у нього предмети йому не належать а були підкинуті співробітниками правоохоронних органів в процесі обшуків.

Крім того, сторона захисту вважає, що не існує жодного ризику, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, оскільки на момент звернення з зазначеним клопотанням до суду всі розумні строки досудового розслідування сплинули.

Разом з цим, сторона захисту зазначає, що події в Гідропарку відбувались 23.11.2016р., тоді як затримання підозрюваного на підставі ст. 208 КПК України було здійснено 10.01.2016р., до якого часу підозрюваний від органу досудового розслідування не переховувався та постійно знаходився за місцем свого проживання.

З цього приводу захисником заявлено клопотання про можливе застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, дійшов наступного висновку.

У провадженні Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження №0017736 від 23.11.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

10.01.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.04.2016 Печерським районним судом м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2016, який неодноразово продовжувався.

Постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора України від 01.03.2016р. строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 10.07.2016.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником Генерального прокурора України - Головного військового прокурора України при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування від 01.03.2016р. та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Обґрунтованість висунутої підозри складає сукупність належних даних, які підтверджується: протоколом огляду місця події від 23.11.2015; протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколами одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; медичними довідками Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та Центрального госпіталю військово-медичного управління СБ України, протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; висновками балістичних експертиз; протоколами огляду деталізації телефонних з`єднань; протоколами огляду відеозаписів з камер спостереження розважальних закладів, розташованих на території парку відпочинку «Гідропарк».

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що метою і підставою продовження строку тримання підозрюваного під вартою є запобігання спробам підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких він підозрюється, та встановлену законом відповідальність за них у разі визнання його винним, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на даній стадії досудового розслідування доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , їх тяжкості, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує, у разі визнання особи винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, особи підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.

Наявність позитивних характеристик підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, бездоганна репутація та відсутність судимостей, не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім того підозрюваний, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки, як учасника банди беззаперечно буде вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ураховуючи, що більшість свідків у зазначеному кримінальному провадженні перебували у тісних зв`язках з підозрюваним, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному проваджені.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , виключно позитивні дані про особу підозрюваного, його задовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, а саме в межах строку продовженого досудового розслідування, до 10.07.2016р.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування строком до 10 липня 2016р. включно.

Визначити строк дії ухвали до 10 липня 2016 року.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1