АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. 183 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року, якою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, що зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 04.07.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистої поруки.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 розміру застави у сумі 250.000, 00 грн. та постановлення у цій частині нової ухвали, якою розмір застави встановити на рівні 700.000, 00 грн. В решті оскаржувану ухвалу слідчого судді просить залишити без змін.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволене клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02.09.2016 р., з визначенням розміру застави у 250.000, 00 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України. Також було взято до уваги доводи сторони обвинувачення про існування ризиків впливу цього підозрюваного на свідків, ухилення його від слідства та/або суду, скоєння нового кримінального правопорушення або продовження скоєного.

Проаналізувавши у сукупності всі обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки тримання під вартою зможе забезпечити достатньою мірою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню через істотне порушення кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, на думку захисника, підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень не є достатньо обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, що є сумнівними або добуті незаконним шляхом.

Вказує, що суд не взяв достатньою мірою до уваги відомості про особу підозрюваного, а саме те, що останній є єдиним годувальником у сім`ї - приватним підприємцем у сфері сільськогосподарського виробництва та платником податків, характер його роботи вимагає постійної особистої участі у виробничих процесах; підозрюваний одружений, має малолітню дитину, що страждає на низку хронічних захворювань, та літню мати, що перебуває на стаціонарному лікуванні; на утриманні підозрюваного перебувають важко хворі тесть, що має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС, та теща; на протязі тривалого часу ОСОБА_8 , не перебуваючи під вартою, не вчиняв будь-яких дій на перешкоду слідству, в тому числі не намагався впливати на свідків, та самостійно, без будь-якого примусу та контролю, з`явився до суду для розгляду питання про запобіжний захід.

На думку захисника, наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не є асоціальною особою та обраний щодо нього запобіжний захід, в тому числі визначений судом розмір застави, є надмірним та необґрунтованим.

Обгрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи законність та обґрунтованість застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу, у той же час зазначає, що визначений судом розмір застави явно не відповідає фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень та особі підозрюваного, внаслідок чого не може забезпечити належну процесуальну поведінку цього підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, що апеляційну скаргу захисника підтримали з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної карги прокурора заперечували; думку прокурора який на задоволенні своєї апеляційної скарги наполягав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, в тому числі протоколом обшуку від 04.11.2015 р. та висновком експерта від 10.12.2015 р., з яких вбачається, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 було виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, в загальному обсязі в перерахунку на суху речовину 4556,464 г, що є особливо великим розміром, а також вибухові заряди та речовини, що були придбані та зберігалися без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, достатньої для вирішення питання про застосування до останнього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується, та оцінює критично доводи захисника в частині необґрунтованості та недоведеності цієї підозри.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, що згідно ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, за які законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк, відповідно, від 3 до 7 років та від 9 до 12 років.

Крім того, ОСОБА_8 не проживає за місцем реєстрації, на протязі тривалого часу не з`являвся на виклики слідчого та прокурора, а також фактично мешкає у сільській місцевості, що значно віддалена від крупних населених пунктів, в яких розташовані підрозділи органів внутрішніх справ, та наближена до зони проведення антитерористичної операції, що ставить під сумнів ефективність інших, менш обтяжливих запобіжних заходів. У тій самій місцевості проживають і свідки у даному кримінальному провадженні.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність щодо ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і ці ризики не можуть бути достатньою мірою усунуті в інший спосіб, ніж тримання цього підозрюваного під вартою. Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки доводи останнього щодо обставин, які характеризують особу підозрюваного, не спростовують достатньою мірою вагомість встановлених щодо ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо недостатності розміру застави, визначеного оскаржуваною ухвалою слідчого судді, колегія суддів не знаходить їх обґрунтованими зважаючи на те, що згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 має матеріальну можливість внести заставу у розмірі, на якому наполягає прокурор, - 700.000, 00 грн. Крім того, в обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор, не наводячи будь-яких аргументів щодо матеріального стану самого підозрюваного, можливості залучення ним сторонніх коштів тощо, посилається лише на вагомість встановлених щодо нього ризиків, а отже фактично порушує питання про необхідність встановлення розміру застави, який завідомо виключав би можливість його внесення підозрюваним, що прямо суперечить вищенаведеним положенням процесуального закону.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4