Справа №1-115/10
Провадж.№-
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2010 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі : Юхименко Т.М.,

за участю прокурора: Морозова Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,

громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого,

не працюючого, проживаючого за адресою: м. Новий Буг,

вул. Московська, 13, раніше судимого:

10.06.1999р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за

ст. 140 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік (штраф 680грн.);

21.08.2004р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за

ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік.

в скоєні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.03.2010 року, близько 13.00 години, знаходився разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 в гостях у ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 навмисно, кулаком руки наніс удар по обличчю ОСОБА_4, в результаті чого останній впав на підлогу в кімнаті. Після цього, ОСОБА_5 продовжив ногами навмисно наносити удари по тулубу ОСОБА_4, нанісши не менше 5-ти ударів в область грудної клітки. В результаті цього, ОСОБА_5 навмисно заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 33/13 від 12.03.2010 року, - у вигляді трьох крововиливів справа та двох крововиливів зліва по задній поверхні грудної клітки, поперечних переломів 7,8,9,10 ребер справа по задній - підмишечній лінії, підшкірної емфіземи справа, двох подряпин на правій щоці, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний суду пояснив, що свою вину у скоєні злочину передбаченому ст. 122 ч. 1 КК України визнає повністю, в скоєному щиро розкаюється, дійсно він 08.02.2010 року разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 вдень, прийшли до знайомих ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4, які проживали в будинку ОСОБА_3 в м. Новий Буг по вул. Московська, 27. З собою вони принесли горілку і почали разом її розпивати. Потім ОСОБА_2 дала йому гроші, щоб він купив ще горілки та продуктів харчування, після чого всі разом знову продовжили вживати спиртне. Потім, після випитого він зі своєю співмешканкою залишилися спати вдома у ОСОБА_3, а вночі він разом з ОСОБА_4 ходили купувати знову горілку. 09.02.2010 року, вранці він знову пішов купувати горілку, але пішов сам. Коли він повернувся, то в нього виникла сварка з ОСОБА_6 щодо факту інтимних стосунків з ОСОБА_3 В ході сварки він спочатку наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_4, а потім, коли останній впав на підлогу, почав ногою наносити удари по тулубу ОСОБА_4

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи і розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, обмежившись показами підсудного і характеризуючими даними його особистості.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 122 ч. 1 КК України доказана і його дії, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя кваліфіковані правильно.

При визначені міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують підсудного. Суд вважає, що скоєний підсудним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Підсудний по місця проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що помякшує підсудному покарання є щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному є скоєння злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи особу підсудного, обставини, при яких ним було скоєно злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ст. 122 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік і 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись на реєстрацію в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили залишити у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_7