Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей, -
У судовому засіданні сторона кримінального провадження, яка подала клопотання, заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задовольнити.
Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються, зокрема, підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Згідно із ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
У клопотанні про тимчасовий доступ до речей, подане заступником начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , не зазначено підстав, зокрема не наведено достатніх доказів того, що річ, в даному випадку мобільний телефон із номером ІМЕІ НОМЕР_1 перебуває або може перебувати у володінні ОСОБА_5 . Окрім цього стороною кримінального провадження не вказано марку телефону до якого він клопоче, та не надано жодного доказу на підтвердження того, що мобільний телефон із вищевказаним номером ІМЕІ належить ОСОБА_5 , адже відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Окрім того в обґрунтування своїх вимог, заступник начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 надав лише рапорт №69/6-319 від 12.03.2015 року, в якому міститься інформація щодо номерів мобільних телефонів, якими на даний час можуть користуватися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тому слідчий суддя не може брати до уваги при винесенні ухвали вказаний рапорт як доказ у відповідності до ст.ст. 84, 99 КПК України, оскільки він не містить фактичних даних, що могли б підтвердити обставини даного кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що дане клопотання є недостатньо вмотивованим, не доведене жодним доказом для наявності достатніх підстав у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а тому до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду ОСОБА_1