Справа № 152/681/16-к
Провадження1-кп/152/50/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000098 від 18.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 16 березня 2016 року біля 10 години 30 хвилин, порушуючи п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України за приписами якого забороняється перевозити пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла, керуючи трактором "МТЗ-50", не зареєстрованим належним чином, без відповідного державного номерного знаку, із двоосьовим причепом марки "2 ПТС", державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснивши виїзд зі свого домоволодіння, рухаючись поблизу домогосподарства № 53 по вул. Будьонного, в с. Березівка Чернівецького району Вінницької області та здійснюючи перевезення пасажира ОСОБА_6 , який перебував поза кабіною транспортного засобу, на навантаженому шифером, не обладнаному сидіннями причепі, перед початком руху не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкоди для руху, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не впевнився, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів, розпочавши рух трактором вперед, переднім правим колесом причепа здійснив наїзд на пасажира ОСОБА_6 , який випав через передній борт причепа на проїзну частину дороги.

Від отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 1945 року народження помер.
Отриманні ОСОБА_6 тілесні ушкодження в результаті ДПТ відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час заподіяння.

Між порушенням ПДР України ОСОБА_3 та наслідками дорожньо - транспортної пригоди є прямий причинний зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, просив його суворо не карати.

Суду показав, що 16 березня 2016 року зранку власним автомобілем ВАЗ -2104 він поїхав в смт. Чернівці в податкову інспекцію. По дорозі назад, біля 10 години заїхав в с. Березівку до ОСОБА_6 , попросив допомогти йому розгрузити шифер з причепа трактора. Разом з ОСОБА_6 вони приїхали до нього додому. Для того, щоб розгрузити шифер йому треба було підігнати трактора з причепом до паркану за допомогою здійснення маневрів назад - вперед, тому він попросив ОСОБА_6 залізти на причепу і керувати його рухом, щоб не пошкодити паркан домоволодіння. При здійснені маневрів назад вперед він побачив як ОСОБА_6 падає на землю, але нічого зробити не встиг, в цей час трактор почав рух вперед і він лише відчув, як правим передній колесом причепи переїхав ОСОБА_6 . Коли підійшов до ОСОБА_6 , то побачив, що у нього з рота і носа текла кров, а сам він не говорив, лише хрипів. Він розклав сидіння в автомобілі, положив ОСОБА_6 в багажник автомобіля ВАЗ -21043 і повіз в лікарню. По дорозі зупинив автомобіль, щоб подивитися на потерпілого, який не подавав ознак життя, пульсу в нього не було, і він, налякавшись вирішив позбавитися трупа. Загорнув труп ОСОБА_6 у покривала, переніс через поле і залишив у лісопосадці, покривала забрав з собою, склав в мішок і викинув на сміттєзвалищі. Вдома калюжу крові, що залишилася на місці ДТП присипав піском, виявив також на штанах і куртці плями крові, зняв їх і заховав на горищі. Про те, що сталося нікому не розповідав.

Визнана органом досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 на виклик суду не прибула, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України (а.п.20). Від потерпілої ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності (а.п.22). Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілої або про відкладення судового розгляду, та можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілої, з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 винуватість його у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка - сільського голови с. Політанки Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_9 , яка суду показала, що зранку 18 березня 2016 року тракторист місцевого ФГ ОСОБА_10 повідомив, що у лісополосі біля поля він виявив труп людини. Про факт виявлення трупа людини вона повідомила дільничного інспектора поліції, який в той час був в селі і вони разом поїхали на місце події, де відразу впізнали в трупі ОСОБА_6 , який був зареєстрований в с. Політанки Шаргородського району, але фактично проживав в сусідньому селі Березівка Чернівецького району, очевидним також було те, що труп тягнули, щоб заховати в хащах. Про обставини загибелі ОСОБА_6 їй стало відомо від працівників поліції, її також здивувала поведінка ОСОБА_8 , який наполегливо цікавився долею трупа і виявив бажання здійснити його поховання;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що 18 березня 2016 року він трактором місцевого ФГ на полі рихлив озиму пшеницю, а коли проїжджав повз посадки побачив труп людини і сліди волочіння, про що повідомив завідувача господарством ФГ "Врожайне" ОСОБА_11 . Незабаром на місце події приїхали поліція, сільський голова та ОСОБА_11 . Усі разом вони підійшли до трупа і впізнали в ньому ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, 18 березня 2016 року вранці йому зателефонував тракторист ОСОБА_10 і розповів, що в лісосмузі біля поля, де він рихлив озиму пшеницю він виявив труп людини. Отримавши таку інформацію, він відразу зателефонував сільському голові ОСОБА_9 , в селі також в той час знаходився дільничний інспектор поліції і усі разом вони поїхали на місце виявлення трупа, в якому впізнали ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що вона є невісткою обвинуваченого ОСОБА_3 16 березня 2016 року зранку її не було вдома. Біля 13 години вони з чоловіком повернулися з лікарні, про те, що сталося обвинувачений їм нічого не розповідав. Про обставини наїзду на ОСОБА_6 їм стало відомо лише від працівників поліції;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2016 року та фото таблицею до нього, із якого вбачається, що місцем події є лісозахисна смуга поблизу автодороги сполученням Немирів Могилів - Подільський біля с. Політанки Шаргородського району Вінницької області, де на відстані 25 метрів від дороги, серед гілок і хмизу, зі сторони поля виявлено труп ОСОБА_6 , 1945 року народження, а також описано тілесні ушкодження, сліди та їх параметри виявлені на місці події (а.п. 49 - 58 );
- протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від 19.03.2016 року та фототаблицею до нього з детальним описом одягу (а.п.59 - 62);
- протоколом огляду місця події від 19 березня 2016 року і фото таблицею до нього, із якого вбачається, що місцем дорожньо транспортної пригоди є вулиця Будьонного в селі Березівка Чернівецького району Вінницької області, а саме: ділянка дороги між домогосподарствами номер 53 та номер 55, а також детально описані сліди виявлені на місці ДТП та їх параметри (а.п. 63 - 84 );
- протоколом огляду місця події від 19.03.2016 року із якого вбачається, що ОСОБА_3 добровільно в присутності понятих вказав місце на сміттєзвалищі за селом Березівка Чернівецького району Вінницької області, де він заховав матерчатий мішок, в якому знаходилися три покривала, в які був загорнутий труп ОСОБА_6 під час перевезення його у автомобілі ОСОБА_3 та пляшку з дизельним паливом, за допомогою якого він мав намір спалити вказані речі. Далі ОСОБА_8 запропонував працівникам поліції проїхати до місця його проживання в с. Березівку Чернівецького району Вінницької області, де видав спортивні штани та куртку, з плямами бурого кольору, в яких він був під час ДТП 16.03.2016 року (а.п. 85);
- висновком судово - медичної експертизи № 23 від 19.03.2016 року із якого вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у виді сполучної травми голови та грудної клітки відкритої черепно-мозкової травми: забито-скальпованої рани на чолі справа з переходом на праву брову, синців на верхній повіці правого ока та нижній повіці лівого ока, крововиливу в м`які тканини голови у вигляді геморагічного просякання правого скроневого м`яза, переломів кісток основи та склепіння черепа справа, тотального субарахноїдального та внутрішньо - шлуночкового крововиливів; переломів верхньої та нижньої щелеп, перелому кісток носа, саден на правій щоці та на кінчику носа, закритої хребтово-спинномозкової травми: повного перериву атланто - окципітального з`єднання з повним розривом спинного мозку на цьому рівні, повного перелому хребта між 3 та 4 грудними хребцями з розривом зв`язкового апарату на цьому рівні та повним розривом спинного мозку на цьому рівні; закритої тупої травми грудей: переломів ребер зліва 1-7 по середньо-ключичній лінії без ушкодження пристінкової плеври, 4-6 ребер по біляхребтовій лінії без ушкодження пристінкової плеври, справа 1-8 ребер по середньо-ключичній лінії без ушкодження пристінкової плеври, забиття легень; поперечного перелому грудини між прикріпленням 1 та 2 пари ребер; множинних саден на спині справа та правій поперековій ділянці, синця на тилі правої кисті; забитої рани на нігтьовій фаланзі 4-го пальця правої кисті; садна в ділянці правого колінного суглобу, що виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), можливо під час ДТП, 16.03.2016 року, як про те вказано в постанові про призначення експертизи.

Сполучна травма голови та грудної клітки у ОСОБА_6 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент заподіяння, та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_6 настала від сполучної травми голови та грудної клітки, яка ускладнилась травматичним шоком. Між смертю ОСОБА_6 та сполучною травмою голови та грудної клітки у нього є причинний зв`язок.

Беручи до уваги характер тілесних ушкоджень в ділянці голови та грудної клітки у ОСОБА_6 малоймовірно те, що при наданні кваліфікованої медичної допомоги можна було б запобігти його смерті.

Враховуючи поширеність та морфологічні ознаки сполучної травми голови та грудної клітки, виявленої при експертизі трупа ОСОБА_6 , можна зробити висновок, що при ДТП мав місце переїзд колесом травмуючого транспортного засобу через його тіло (ділянку голови та грудної клітки).

Враховуючи вираженість та динаміку трупних змін, пору року та причину смерті ОСОБА_6 , можливо зробити висновок, що смерть ОСОБА_6 настала за три доби до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа, тобто 16.03.2016 року.

Після отримання ОСОБА_6 сполучної травми голови та грудної клітки він міг жити на протязі деякого часу, який вимірюється декількома хвилинами, та не мав здатності виконувати активні цілеспрямовані дії (а.п.86 - 94);

- висновком судово медичної імунологічної експертизи № 83 від 24.03.2016 року згідно якого в плямах на двох шматках затверділого ґрунту, вушних паличках з речовиною бурого кольору, клинку стальному від ножа, вилучених при огляді місця події, спортивних штанах, чоловічій куртці, які належать ОСОБА_3 встановлено наявність крові людини, при сірологічному дослідженні якої виявлений антиген А, а на грунті, вушних паличках, спортивних штанах, чоловічій куртці ще й ізогемаглютинин анти В, що не виключає можливості походження цих плям від будь якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 (а.п. 92 - 95 );
- висновком судово медичної імунологічної експертизи № 84 від 24.03.2016 року із якого вбачається, що в плямах на сухих гілках, вилучених в лісосмузі при виявленні трупа ОСОБА_6 , встановлено наявність крові людини, при сірологічному дослідженні якої виявлений антиген А, а на одній гілці ще й ізогемаглютинин анти В, що не виключає можливості походження цих плям від будь якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти В, в тому числі і від трупа ОСОБА_6 (а.п. 96 - 98);
- висновком судово медичної імунологічної експертизи № 85 від 24.03.2016 року із якого вбачається, що в плямах на коричневому мішку, покривалах, вилучених при огляді місця події, встановлено наявність крові людини, при сірологічному дослідженні якої виявлений антиген А та ізогемаглютинин анти В, що не виключає можливості походження цих плям від будь якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 (а.п. 99 - 101 );
- висновком судово - медичної імунологічної експертизи № 86 від 24.03.2016 року із якого вбачається, що в плямах на 2-х тільняшках, штанах, 2-х шапках, светрі, сорочці, куртці, калоші, вилучених при огляді трупа ОСОБА_6 , встановлено наявність крові людини, при сірологічному дослідженні якої виявлений антиген А та ізогемаглютинин анти В, що не виключає можливості походження цих плям від будь якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 (а.п.102 - 105 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 року та схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин пригоди, під час якого ОСОБА_3 , у присутності понятих повідомив про обставини здійснення наїзду на потерпілого ОСОБА_6 ( а.п.112 - 115);
- висновком судово автотехнічної експертизи № 241 а від 04.04.2016 року, із якої вбачається, що 1) у дорожній ситуації, що склалася, дії водія трактора "МТЗ-50" ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України; 2) можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди у водія трактора "МТЗ-50" ОСОБА_3 полягала у виконанні ним вимог п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України; 3) у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія трактора "МТЗ-50" ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 21.11 (а) Правил дорожнього руху України (а.п.118-120);

- постановою слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 від 24 березня 2016 року про визнання речовими доказами трактора "МТЗ-50" без реєстраційного номера синього кольору, двоосьового причепа марки "2 ПТС", державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіля "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_2 , паспорта громадянина України та закордонного паспорта ОСОБА_3 , посвідчення водія автомобіля та тракториста на ім`я ОСОБА_3 , двох технічних паспортів на тракторні причепи, зразків крові потерпілого ОСОБА_6 , зразків крові обвинуваченого ОСОБА_3 , фрагментів гілок із речовиною бурого кольору, мішка з трьома покривалами зі слідами речовини бурого кольору, змивів слідів речовини бурого кольору з заднього бампера, із гумового автомобільного коврика та ножа із автомобіля "ВАЗ 21043" державний номерний знак НОМЕР_2 , зішкрібів ґрунту зі слідами речовини бурого кольору, пачки цигарок "Прилуки" та недопалка цигарки, куртки коричневого кольору, светра сірого кольору із орнаментом чорного та червоного кольорів, штанів брючного типу чорного кольору, рубашки зі синтетичного матеріалу синього кольору, спортивних штанів чорного кольору, спортивних штанів синього кольору, тільняшки біло-чорного кольору, тільняшки синього, чорного та білого кольорів, шапки чорного кольору, шапки синього кольору, пари гумових калош, зразків нігтів із обох рук та волосся із трупа ОСОБА_6 , спортивних штанів синього кольору та матерчатої куртки обвинуваченого ОСОБА_3 зі слідами речовини бурого кольору; (а.п.151 - 152)

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 16 березня 2016 року, керуючи транспортним засобом, порушив Правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, пенсіонер, шкоду заподіяну кримінальним правопорушення відшкодував повністю. Ці обставини суд, відповідно до ст.66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо наявності щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений не у повній мірі розкаявся у вчиненому злочині, про що свідчить його поведінка після вчинення кримінального правопорушення і в судовому засіданні. ОСОБА_3 пояснив, що насправді він налякався, перебував у стресовому стані, тому нікому не повідомив про вчинене, не викликав швидку допомогу і при первинному опитуванні повідомив, що нічого не знає про обставини смерті ОСОБА_6 і лише після викриття його органом досудового розслідування, почав давати показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення. Отже, ОСОБА_3 визнав вину під тиском зібраних у справі доказів, що свідчить про відсутність щирого каяття винного. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 також не висловлював щирого осуду своєї поведінки, що свідчить про відсутність критичної оцінки своєї злочинної поведінки і неготовність нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до частини 4 статті 12 КК України є тяжким, вчиненим з необережності, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, його поведінки після вчинення кримінального правопорушення, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Призначаючи таке покарання ОСОБА_3 , суд враховує поведінку ОСОБА_3 , який після вчинення злочину, умисно, усвідомлюючи свої дії, з метою знищення й приховування кримінального правопорушення та його слідів вивіз труп ОСОБА_6 у лісосмугу, де залишив, забравши при цьому покривала, у які раніше обгорнув тіло ОСОБА_6 , викинув їх на сміттєзвалище, після чого повернувся додому, зняв з себе і заховав одяг зі слідами крові, засипав піском кров на місці пригоди і нікому не розповів про вчинене. При цьому при призначенні покарання, суд не приймає до уваги думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 , як необ`єктивну, виходячи з того, що загиблий ОСОБА_6 ,1945 року народження, проживав одиноко, ОСОБА_7 , була лише дружиною його покійного брата, ніякої участі в його житті не приймала, визнана органом досудового розслідування потерпілою виключно за формальними ознаками.
За приписами частини 6 статті 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи …права потерпілого поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи.
Відповідно до п.1ч.1 ст.3 КПК України близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особо, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права і обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Верховний Суд України у пункті 6 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочину" №13 від 02.07.2004 року роз`яснив, що у справах про злочини, внаслідок яких настала смерть потерпілого права потерпілого мають його близькі родичі. Оскільки КПК містить вичерпний перелік таких родичів, суди не вправі визнавати потерпілими у цих справах інших осіб.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Разом з тим обвинувачений ОСОБА_3 всупереч загальноприйнятим нормам моралі продемонстрував зневажливе ставлення до тіла людини, яка померла в результаті його дій, труп, відвіз в малолюдне місце і залишив на поругу тваринам і розпад у зв`язку з взаємодією з природними умовами.
Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 переконує суд, що необхідним і достатнім для його виправлення є покарання у виді позбавлення волі, яке відповідно до ч.1 ст.63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 року арешт на трактор "МТЗ-50" без реєстраційного номера синього кольору, причеп "2ПТС-4", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передані на зберігання до Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за приписами ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації і судом додаткова міра покарання у виді конфіскації майна не застосовується.
За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів (а.п.107,117).
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-376 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня звернення вироку до виконання. Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін затримання три дні, з 20 березня 2016 року до 22 березня 2016 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.
Накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 року арешт на трактор "МТЗ-50" без реєстраційного номера синього кольору, причеп "2ПТС-4", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передані на зберігання до Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - зняти.
Речові докази кримінальному провадженні: трактор "МТЗ-50" без реєстраційного номера синього кольору, двоосьовий причеп марки "2 ПТС", державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_2 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт ОСОБА_3 , посвідчення водія автомобіля та тракториста на ім`я ОСОБА_3 , а також два технічних паспорти на причепи до трактора повернути власнику ОСОБА_3 ; зразки крові потерпілого ОСОБА_6 , зразки крові обвинуваченого ОСОБА_3 , фрагменти гілок із речовиною бурого кольору, мішок із трьома покривалами зі слідами речовини бурого кольору, змиви слідів речовини бурого кольору з заднього бампера, із гумового автомобільного коврика та ножа із автомобіля "ВАЗ 21043" державний номерний знак НОМЕР_2 , зішкріб ґрунту зі слідами речовини бурого кольору, пачку цигарок "Прилуки" та недопалок цигарки, куртку коричневого кольору, светр сірого кольору із орнаментом чорного - червоного кольорів, штани брючного типу чорного кольору, рубашку зі синтетичного матеріалу синього кольору, спортивні штани чорного кольору, спортивні штани синього кольору, тільняшку біло-чорного кольору, тільняшку синього, чорного та білого кольорів, шапку чорного кольору, шапку синього кольору, пару гумових калош зі слідами речовини бурого кольору, зразки нігтів із обох рук та волосся із трупа ОСОБА_6 , спортивні штани синього кольору та матерчату куртку обвинуваченого ОСОБА_3 зі слідами речовини бурого кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 2111 (дві тисячі сто одинадцять) гривень 31 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1