Дата документу 19.08.2016 Справа № 554/6740/16-к
Провадження № 1-кс/554/6479/2016
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000283 від 26.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, і погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про арешт майна
ВСТАНОВИВ:

18.08.2016 року слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням, з якого вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке внесено до ЄРДР за № 0000283 від 26.05.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України за фактом зловживання своїми повноваженнями оцінювачем з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, що завдало істотної шкоди.

У клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_6 , як оцінювач майна, зловживаючи своїми повноваженнями, отримавши неправомірну вигоду у розмірі 250 грн., діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 23.10.2014 склав недостовірний звіт про незалежну оцінку майна, визначивши його ринкову вартість на суму 123 917 грн. без ПДВ та 148 700 грн. з урахуванням ПДВ, який став підставою продажу 26.01.2015 на електронних торгах нежитлового приміщення (колишня перукарня «Наталка і Петро») загальною площею 369,3 кв.м., розташованого на другому поверсі будинку № 13 по вул. Калініна в м. Полтава, лише на суму 862 462,32 грн., хоча фактична ринкова вартість даного приміщення станом на 23.10.2014 (в технічному стані на теперішній час) з урахуванням ПДВ складає 2 429 260 грн., в результаті чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Під час проведення досудового розслідування акціонерами АТЗТ «Наталка і Петро» заявлений цивільний позов на суму 2429260 грн., який не відшкодований.

На час проведення досудового розслідування нежитлові приміщення АТЗТ «Наталка і Петро», які розташовані за адресою: м.Полтава, вул.Калініна, 13, у кримінальному провадженні визнані речовим доказом.

Слідчий зазначає, що на даний час є підстави вважати, що нежитлові приміщення АТЗТ «Наталка і Петро», розташовані за адресою: м.Полтава, вул.Калініна, 13, які були реалізовані з електронних торгів, намагаються знову продати, відповідне оголошення вже розміщено. Таким чином, є можливість втратити вказаний речовий доказ у кримінальному провадженні, тобто існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В даному випадку слідчий вказує на сукупність підстав і розумних підозр вважати, що нежитлові приміщення АТЗТ «Наталка і Петро», розташовані за адресою: м.Полтава, вул.Калініна, 13, є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім цього, нежитлові приміщення АТЗТ «Наталка і Петро» можуть забезпечити відшкодування збитків потерпілій стороні.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно ОСОБА_7 , а саме: нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 369,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

Відповідно ч.2. ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила клопотання задовольнити. Матеріали кримінального провадження слідчому судді не надано.

Заслухавши слідчого, розглянувши клопотання без виклику осіб, перелічених у ч.2 ст.172 КПК України, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 3 зазначеної норми КПК визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Як вбачається із доданих до клопотання матеріалів, 26.05.2016 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000283 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України за фактом зловживання своїми повноваженнями оцінювачем з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, що завдало істотної шкоди.

Також слідчим суддею встановлено, що нежитлове приміщення (перукарня) загальною площею 369,7 кв.м., розташоване за адресою: вул.Калініна, 13, м.Полтава, де зареєстрована місцезнаходженням юридична особа АТЗТ «Петро і Наталка», належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

У кримінальному провадженні акціонерами АТЗТ «Наталка і Петро» заявлений цивільний позов на суму 2429260 грн., що підтверджується копією відповідної позовної заяви.

Слідчий у своєму клопотанні вказує, що на час проведення досудового розслідування нежитлові приміщення АТЗТ «Наталка і Петро», розташовані за адресою: м.Полтави, вул.Калініна, 13, у кримінальному провадженні визнані речовим доказом, а також в подальшому можуть забезпечити відшкодування збитків потерпілій стороні.

Проте документального підтвердження, що зазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчим до суду не надано.

Також не вбачається сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно, зазначене у клопотанні, є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, а доказів цього суду надано не було.

Санкцією ч.1 ст.365-2 КК України конфіскація майна не передбачена.

Крім того, слідчим в обґрунтування своїх доводів щодо цивільного позову, ані в клопотанні, ані під час розгляду клопотання слідчим не було доведено необхідності арешту майна, не надано доказів наявності обставин, які відповідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України є метою арешту майна - забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, правові підстави для арешту зазначеного майна відсутні, а клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172, 369 - 372, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, за відсутності якої постановлено ухвалу, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1