Справа № 175/2847/16-к
Провадження № 1-кп/175/132/16

Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000148 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановив:
При оголошенні перерви у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_7 , прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора і просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи на відсутність ризиків, на які посилався прокурор, при тому, що за період з 19 січня 2014 року по теперішній час ОСОБА_9 не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, відшкодував заподіяну злочином шкоду, має постійне місце проживання, сім`ю та на утриманні 3-х малолітніх дітей, а тому не буде переховуватися від суду.

Потерпілий та обвинувачений підтримали позицію захисника.

Обсудивши у нарадчій кімнаті клопотання сторін, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ще на 60 днів дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку - 30 жовтня 2016 року.

При прийнятті такого рішення суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Летельє проти Франції» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим… коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод…

Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У даному випадку, з урахуванням особи ОСОБА_8 , який тривалий час (більше 2-х років) переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за умисний тяжкий злочин, обставин висунутого йому обвинувачення і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини за цей злочин, пов`язаний із застосуванням до потерпілої ОСОБА_7 фізичного насильства, - суспільний інтерес переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

З огляду на зазначене клопотання прокурора є обґрунтованим, оскільки існує реальна наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд -
ухвалив:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000148 прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжити на час судового розгляду кримінального провадження на 60 днів, тобто до 26 грудня 2016 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і прокурору, направити начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 УДПС України у Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1