Дата документу Справа № 333/8449/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/716/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/8449/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 296 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2016 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, студента 4-го курсу «ЗЦПТУ водного транспорту», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку - 2 (два) роки - не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно з вироком, 26.09.2015 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи разом із невстановленими слідством особами, знаходячись у громадському місці, а саме біля стоматологічної клініки «Альфа», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 102, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля потерпілого ОСОБА_9 , діючи з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарними правилами поведінки, моральності, добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, безпричинно, розпочали з потерпілим словесну суперечку, виражаючись нецензурними словами, в ході чого ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаком по голові потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому крововилив під білкову оболонку правого ока, в лобній області праворуч з переходом на праву область навколо очей, які згідно із висновком експерта № 4065 від 26.09.2015 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину, оскільки побачив співробітників міліції, які прибули за викликом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2016 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі із випробувальним строком 2 роки, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 1 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання в межах санкції вказаної статті.

Вказує, що суд у вироку прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим по справі доказам посилаючись на те, що потерпілим ОСОБА_9 та усіма свідками вказано, що у подіях 26.09.2015 року приймали участь 4 особи: сам потерпілий, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

ОСОБА_10 притягнутий до кримінальної відповідальності за грабіж телефону ОСОБА_9 (при цьому його також визнано винуватим у нанесенні ОСОБА_9 чисельних ударів по голові та тулубу), ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності не притягнутий. Тому не зрозуміло, із якою групою міг вчинити протиправні дії ОСОБА_7 . Але суд вказані обставини помилково до уваги не взяв, у вироку не надав їм жодної оцінки, що свідчить про незаконність та необґрунтованість висновків про винуватість ОСОБА_7 у вказаному вище злочині.

Крім того, суд врахував встановленим, що ОСОБА_7 вчинив хуліганські дії у стані алкогольного сп`яніння, що жодним доказом по справі не доведено.

ОСОБА_7 із першого допиту 28.06.2015 року стверджував, що причиною конфлікту була протиправна та агресивна поведінка потерпілого ОСОБА_9 , який безпричинно вдарив його сумкою по обличчю в область скроні. Але оскільки на той час ніякої підозри йому не повідомлялось, адвоката не надавалось, то він не знав, що треба пройти обстеження у експерта для фіксації наявності і в нього тілесних ушкоджень. Суд вказані обставини до уваги не прийняв, навпаки, пояснення батьків ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 , які підтвердили, що бачили пошкодження на обличчі ОСОБА_14 в області правої скроні, визнав такими, що направлені на уникнення покарання обвинуваченим.

Крім того, версію подій ОСОБА_7 також підтвердили інші учасники бійки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які пояснили, що саме потерпілий ОСОБА_9 розпочав конфлікт, поводився агресивно, вдарив ОСОБА_15 сумкою в обличчя. Таким чином, показання ОСОБА_7 було підтверджено багатьма доказами, а всі сумніви суд повинен був трактувати також на його користь. Тому дії ОСОБА_7 суд повинен був кваліфікувати не як хуліганство, а як легкі тілесні ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого, адвокат ОСОБА_16 просить відмовити в її задоволенні, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважав, що судове рішення необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимогст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимоги вказаної норми закону повністю дотримані судом першої інстанції при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 26 вересня 2015 року о 4 годині ранку повертався додому. По вул. Космічній, біля стоматологічної клініки "Альфа" його зупинили троє незнайомих з питанням, чи не він їм свистів, він намагався відійти від них. Першим до нього звернувся ОСОБА_17 , нецензурно висловлювався, схватив його за передпліччя, він його відштовхнув сумкою, намагався вирватися, почалася бійка. ОСОБА_17 наніс не менше 6 ударів кулаком в праву частину обличчя. Коли намагався втекти, ОСОБА_10 перегородив дорогу, почав наносити удари, до нього підключилися ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , повалили на землю, продовжували бити ногами. ОСОБА_17 особисто наносив йому удари ногами по потилиці, оскільки той знаходився позаду нього. Коли він лежав на землі, ОСОБА_10 простукав по кишеням штанів, витяг мобільний телефон з кишені штанів, ОСОБА_17 нецензурно вимагав назвати код мобільного телефону. Коли хлопці побачили співробітників міліції, розбіглися. Співробітники міліції затримали ОСОБА_10 та знайшли його телефон на землі. Зазначив, що троє незнайомих знаходилися в стані алкогольного сп`яніння; було четверо співробітників міліції у формі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 вказував, що він є співробітником поліції. Під час чергування, його наряд у складі 4 чоловік отримав повідомлення, що по вул. Космічній троє бють одного. Коли вони під`їхали, побачили, що троє чоловіків схилившись б`ють одного, чув звуки ударів. Потерпілий лежав на траві. На команду "стояти міліція" хлопці почали розбігатися від лежачого потерпілого. Він почав переслідувати високого парня в світлій куртці, але не здогнав, повернувшись на місце події побачив потерпілого, який мав садно на обличчі, гематоми та повідомив, що у нього пропав мобільний телефон.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснював, що він є поліцейським інспектором. Перебуваючи на службі, під час чергування з 26.09.2015 року отримали повідомлення, що біля клініки у дворах по вул. Космічній троє людей б`ють хлопця. Прибувши на поліцейському автомобілі, в екіпажі з 4 чоловік та у формі у двір по вул. Космічній, він почув звуки ударів, побачив, що потерпілий лежить на землі, а троє наносять удари лежачому, зазначив, що саме високий хлопець у світлій куртці наносив більшу кількість ударів ногою. Високий хлопець, побачивши міліцію, повернувся до товаришів та на команду "стояти міліція" хлопці почали розбігатися. У потерпілого були садни на голові, від медичної допомоги він відмовився. Від потерпілого не чув запах алкоголю. Зазначив, що обвинувачений має таку ж статуру, як особа в світлій куртці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що він є поліцейським інспектором. Під час чергування близько 4 години ранку, у дворі по вул. Космічній він побачив, як троє хлопців ногами та руками бють чоловіка, який лежав на землі, останній закривався від ударів. На команду "стояти, міліція", хлопці почали розбігатися в різні сторони, а потерпілий залишився на землі. Він побіг за ОСОБА_10 , останній під час переслідування викинув мобільний телефон, який в подальшому був знайдений ними. Від потерпілого не чув запаху алкоголю, останній був побитий, на обличчі була кров, погано почував. Зазначив, що команду "стріляти буду, уб`ю" не давали. Всі були у форменому синьому одязі з шевронами та погонами. Ззаду та спереду на одежі був напис «міліція».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що він працює поліцейським інспектором. Під час чергування, дати не пам`ятає, отримали виклик про те, що по вул. Космічній бійка. Екіпажем у складі 4 чоловік приїхали на виклик, побачили, що біля стоматології "Альфа", ближче до проїзної частини дороги, на землі лежить чоловік, троє над ним схилилися та били, всі били ногами та руками, чув стони та нецензурну лайку. На команду "міліція, не рухатися", троє хлопців підняли голови, побачили їх та почали розбігатися. Він з ОСОБА_23 побіг за високим хлопцем у світлій спортивній куртці, але його не здогнали. Зазначив, що потерпілого троє сильно били, кожний удар міг бути для потерпілого останнім. Потерпілий знаходився в шоковому стані, мав явні ушкодження обличчя та погано себе почував, мав гематоми. Коли повернувся на місце бійки, йому стало відомо, що інспектор ОСОБА_21 затримав обвинуваченого ОСОБА_24 . Додав, що всі співробітники були у форменому одязі.

Як вбачається з висновку експерта судово-медичної експертизи № 4065 від 28.09.2015 року, крововилив під білкову оболонку правого ока, крововиливи в потиличній області, в лобній області праворуч з переходом на праву область навколо очей, садно в області шиї зліва у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.15).

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 4066Д від 28.09.2015 року, виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 можливо при будь - якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападаючого за умови доступності зон ушкоджень (а.с.17).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.10.2015 року та фото таблицею до нього, за яким потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під номером 1, а саме ОСОБА_7 , який наносив йому тілесні ушкодження 26.09.2015 року (а.с.18-20).

Ретельно дослідивши наведені докази в їх сукупності, надавши їм всебічну, повну і об`єктивну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 296 КК України.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а дії останнього слід кваліфікувати за ст.125 КК України, є безпідставними.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року, хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, пошкодженням майна, тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Так, зокрема оцінюючи злочинні діяння обвинуваченого, суд вірно прийняв до уваги те, що такі діяння здійснювалися обвинуваченим в активній формі, з ініціативи саме обвинуваченого, що такі діяння мали місце в публічному (громадському) місці; що такими діями обвинуваченого був грубо порушений саме громадський порядок - безпека громадського спокою, з ознакою особливої зухвалості насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що суд безпідставно у вироку зазначив про перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння. Так, вказана обставина підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який в ході судового розгляду справи вказував про те, що він напередодні випив пляшку пива, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді вказував про те, що від обвинуваченого було чути запах алкоголю. За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Судова колегія критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_25 і вважає, що враховуючи дружні відносини між обвинуваченим і свідками, останні підтримала вибрану позицію обвинуваченого. Однак данні пояснення зазначених свідків повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показання свідків захисту - батьків обвинуваченого та його зведеної сестри щодо зазначених подій та характеристики обвинуваченого, місцевий суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки дані особи не були свідками події, про подію їм відомо зі слів обвинуваченого та в даному випадку вони є заінтересованими особами та їх покази направлені на уникнення покарання обвинуваченим.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на обліку у лікаря психіатра та в наркологічному диспансері не перебуває, шкоду потерпілому не відшкодував. Судом також враховано наявність обтяжуючих покарання обставин, а саме, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за даний злочин за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України.

За таких обставин вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення. Підстав для закриття провадження в ході апеляційного розгляду також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4