Справа №480672/16-к
Вирок
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , уродженця м. Миколаєва,
громадянина України, з неповною освітою, офіційно не працюючого, не
одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
На початку жовтня місця 2015 року (точну дату та час під час досудового слідства встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , на території розваленої будівлі виявив чотири картонні коробки в яких перебували предмети у кількості 162 штуки, які згідно висновку експерта №69 від 14.01.2016 року являються боєприпасами промислового виготовлення - 5,6-мм спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення, придатні до стрільби. Порушуючи «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», виявлені боєприпаси залишив собі та зберігав за місцем проживання.
12.01.2016 року в ході перевірки заяви ОСОБА_7 ОСОБА_7 про сварку із сином , внесеної до журналу ЄО за №66, в ході огляду місця події, а саме приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 162 патрони, які згідно висновку експерта №69 від 14.01.2016 року являються боєприпасами промислового виготовлення 5,6-мм спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення, придатні для стрільби.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України - незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
29.02.2016 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 має понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме: позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, на підставі ст. 76 КК України покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому, захиснику та прокурору.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ч. ч. 3, 4 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Так, злочин передбачений ст. ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, визначена в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміють свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Згідно ст. 122 ч. 2, 124-126 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичною експертизою в розмірі 429 грн. 66 коп.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 373- 374, 469-470, 472, 475, 476 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 лютого 2016 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчій інспекції за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичною експертизою в розмірі 429 грн. 66 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1