Справа № 190/409/16-к
Провадження №1-кп/190/35/16
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Комісарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 03.04.2006 р. П`ятихатським районним судом за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 2) 05.12.2006 р. тим же судом за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі, 3) 10.08.2012 р. П`ятихатським районним судом за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 4) 23.12.2015 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 04 січня 2016 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи на території садиби АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим умислом на відкрите викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно о 21.30 годині цього дня він прийшов до садиби по АДРЕСА_2 , де таємно, через хвіртку проник на територію садиби, та шляхом вільного доступу через вхідні двері проник до житлового будинку. Застосовуючи насильство до потерпілої ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повторно, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1200 гривень, мобільним телефоном марки «Нокіа 1209» вартістю 282 гривні з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 гривень. З викраденим ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1497 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 186 ч. 3 КК України, визнав повністю, відповідно до ст. 63 Конституції України від показань у судовому засіданні відмовився. Від промови в судових дебатах та від останнього слова також відмовився.

Потерпіла ОСОБА_5 про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася і свого представника не направила, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, матеріальних претензій до ОСОБА_4 не висловила.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, перевіривши та дослідивши представлені докази у визначеному вище порядку, надавши їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні знайшла своє підтвердження.

Оцінюючи в сукупності вищенаведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності, віднесений відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України до категорії тяжких злочинів, а його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисні, тяжкі та корисливі злочини, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, знятий з військового обліку як особа, засуджена до позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшували б покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановив, оскільки обвинувачений від показань в судовому засіданні, як і від промови в судових дебатах та останнього слова відмовився. Обставинами, які згідно ст. 67 цього Кодексу обтяжують його покарання, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, визначивши покарання за сукупністю вироків у відповідності з положеннями ст. 71 ч. 1 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2015 року, з ізоляцією від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки відповідно до ст. 66 КК України щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, однак суд вважає, що ОСОБА_4 критично не оцінив свою поведінку, не висловив щирого каяття. Суд робить такий висновок після вивчення особи обвинуваченого, адже жодна з судимостей не погашена та не знята, при цьому судом неодноразово застосовувалися положення статей 75, 76 КК України, та ОСОБА_4 жодних висновків не зробив і на шлях виправлення не став, а кримінальне правопорушення у цьому провадженні вчинив під час випробування з іспитовим строком.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 93, 331 КПК України судові витрати за проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України експертного дослідження у даній справі на користь держави слід покласти на обвинуваченого, оскільки зазначені витрати у розмірі 491,04 грн. ані до судового, ні в судовому розгляді ним не відшкодовані.

Вирішуючи долю речових доказів суд бере до уваги те, що постановою слідчого П`ятихатського ВП Дніпродзержинського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 13.01.2016 р. визнано речовими доказами шапку чоловічу з шерстяної тканини чорного кольору, штани чоловічі джинсові «Fashion jens» 34 розміру темно-синього кольору, олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки П «Кухар Рішельє» ємністю 1 літр, крупу пшеничну «Артек-4» марки «Бабусина каша» вагою 900 грам, макаронні вироби «Ріжки» марки «Київ мікс» вагою 1 кг, ліхтарик жовтого кольору, запаковані в спеціальний пакет № 1184573 та передані до камери схову П`ятихатського відділення поліції (квитанція № 35 від 19.01.2016 р.), а телефон марки «Нокіа 1209» ІМЕІ НОМЕР_1 з батареєю чорного кольору, грошові купюри номіналом 100 гривень кожна серія ЕИ № 6336165, АЄ № 9837809 передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (письмова розписка від 25.01.2016 р.) та дійшов висновку, що речові докази, передані потерпілій під розписку, слід залишити ОСОБА_5 , а олію соняшникову марки П «Кухар Рішельє» ємністю 1 літр, крупу пшеничну «Артек-4» марки «Бабусина каша» вагою 900 грам і макаронні вироби «Ріжки» марки «Київ мікс» вагою 1 кг також слід повернути потерпілій. Решта речових доказів підлягає знищенню, оскільки ані прокурор, ані обвинувачений не заявили про їх подальшу долю та кому вони належали до моменту вилучення, а в постанові слідчого про це не йдеться.

Згідно ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2016 р. у справі № 190/1/16-к (провадження № 1-кс/190/2/16) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.03.2016 року, строк тримання під вартою обчислено з моменту фактичного затримання, а саме з 05 січня 2016 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 з 05 січня 2016 року по 26 січня 2016 року включно перебував під вартою, як запобіжним заходом в межах цього кримінального провадження, тобто був попередньо ув`язнений.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

Керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст.ст. 321, 323, 324, 328, 330-339 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, призначивши покарання 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року до знову призначеного покарання, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків 5 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням у кримінально-виконавчу установу закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити дотеперішній до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання обчислювати з 05 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05 січня 2016 року по 26 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер відсутній) на користь держави витрати за проведення Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової дактилоскопічної експертизи № 58/01-171 від 26.01.2016 року 491 (чотириста дев`яносто один) гривень 04 копійки.

Речові докази: шапку чоловічу з шерстяної тканини чорного кольору, штани чоловічі джинсові «Fashion jens» 34 розміру темно-синього кольору, ліхтарик жовтого кольору, запаковані в спеціальний пакет № 1184573 та передані до камери схову П`ятихатського відділення поліції (квитанція № 35 від 19.01.2016 р.) - знищити, олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки П «Кухар Рішельє» ємністю 1 літр, крупу пшеничну «Артек-4» марки «Бабусина каша» вагою 900 грам, макаронні вироби «Ріжки» марки «Київ мікс» вагою 1 кг - повернути потерпілій ОСОБА_5 , телефон марки «Нокіа 1209» ІМЕІ НОМЕР_1 з батареєю чорного кольору, грошові купюри номіналом 100 гривень кожна серія ЕИ № 6336165, АЄ № 9837809, залишити ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1