Справа № 755/5888/16-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві мотивовано тим, що 08.04.2016 близько 14 год. 00 хв. до Дніпровського УП надійшло повідомлення, про те, що за адресою: місто Київ, Харківське шосе, 2-а в приміщенні «лото-маркету» на першому поверсі будинку здійснюється організовано зал азартних ігор всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».
В ході виїзду за вказаною адресою слідчо-оперативної групи Дніпровського УП, зі слів заявника було встановлено, що у зазначеному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється діяльність всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні». Також зі слів заявника особи, що організували ведення незаконної діяльності знаходяться також у зазначеному приміщенні.
Враховуючи те що під час безпосереднього переслідування невстановленої особи, яка вчинила або могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 2013-2 КК України, що відповідно ч.5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, виникла необхідність у невідкладному проведенні огляду з метою встановлення особи яка здійснила організацію грального бізнесу, обставин, що підлягають доказуванню та вилучення речових доказів по кримінальному провадженню за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 2-а.
Так, 08.04.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України слідчо-оперативною групою Дніпровського УП, до складу якої входив, в тому числі, спеціаліст сектору комп`ютерно - технічних експертиз НДЕКЦ МВС України був проведений огляд, під час якого на одному з моніторів під`єднаних до відповідного системного блоку персонального комп`ютера виявлено встановлення програми «І Seven's Fire» в ході візуалізації якого на екрані з`явилось зображення ігрового барабану, на якому, в свою чергу, знаходяться однотипні зображеннями в три колонки та п`яті колонок, поле з зазначенням суми кредитів.
В ході вивчення наявних матеріалів, а саме відповідно Наказу ТОВ «М.С.Л.» № 191 від 26.06.2015 встановлено, що лотерея «Золотий тріумф» є державною грошовою лотереєю, що проводиться Товариством з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» з метою здійснення відрахувань на благодійну допомогу, включаючи підтримку розвитку фізичної культури, спорту та спорту інвалідів в Україні. Лотерея проводиться із використанням електронної системи прийняття ставок. Електронна система прийняття ставок - це програмно-технічний комплекс, призначений для фіксації та обліку ставок у державній лотереї, фіксації виплати призів і/або виплати призів, збереження інформації про проведення лотереї, а також для здійснення інших операцій, пов`язаних з проведенням державної лотереї. Пристрій візуалізації білетів лотереї - програмно-технічний комплекс, який призначений виключно для візуалізації процесу розіграшу гравцем придбаного ним білета лотереї. Пристрій візуалізації білетів лотереє не містить в собі генератора випадкових чисел та будь-яких інших пристроїв і програм, які самостійно визначають результат розіграшу білета лотереї та розміру виграшу гравця, а також не з`єднаний з такими пристроями та програмами (крім з`єднання з центральною електронною системою державних лотерей). Електронна система прийняття ставок складається з центральної електронної системи та терміналів електронної системи прийняття ставок, пов`язаних між собою електронним або іншим зв`язком.
Відповідно договору оренди укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нежитлове приміщення, загальною площею 136 кв.м., що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 14.03.2007 приватним нотаріусом ОСОБА_6 - перебуває в оренді за ОСОБА_7 . Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за параметрами пошуку « АДРЕСА_1 » - вказане приміщення площею 627,2 кв. м. перебуває в приватній власності ОСОБА_5 , (ІПН НОМЕР_1 ).
Крім того, в порядку ст. 233 КПК, 09.04.2016 до Дніпровського районного суду м. Києва направлено клопотання про надання дозволу на обшук, з метою легалізації огляду проведеного 08.04.2016 в приміщенні «Лото-Маркет» за адресою м. Київ, Харківське шосе, 2-а.
Відповідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів.
09.04.2016 слідчим Дніпровського УП вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною четвертою ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною десятою ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зокрема, відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.
На підставі зазначеного вище та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого суді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: