печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представників володільця майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви с. Славутич Київської області про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000564,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2016 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000564.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000564 на грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США та 110 000 грн., які вилучені під час обшуку з індивідуального банківського сейфу у відділенні № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Інвестбанк» за адресою: Київська обл., м. Славутич, пл. Привокзальна, 6, яким користується ОСОБА_6 . Просили повернути вилучені 100 000 доларів США, оскільки вказані кошти є коштами Релігійної громади, що підтверджується прибутковими ордерами та видатковими накладними на ім`я ОСОБА_6 як на скарбника храму про передачу грошових коштів у гривнях для купівлі валюти США, необхідних для розпису храму, а також договором доручення, укладеним між ними. Крім того, заявник зазначає, що Релігійна громада не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження. Оскільки арешт на вилучені грошові кошти накладено необґрунтовано, то заявник просив їх повернути.

У судовому засіданні представники Релігійної громади підтримали клопотання.

Слідчий заперечила щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що органом досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_6 , яка є керівником та власником ТОВ «Славутич-Тревел» до вчинення розтрати службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС» державних коштів у великих та особливо важливих розмірах, а також зловживання службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків за ознаками кримінального правопорушення за ознаками ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України. Під час проведення обшуку з індивідуального банківського сейфу ОСОБА_6 , крім 100 000 доларів США, та 110 000 грн., було вилучені документи, що вказують на причетність ТОВ «Славутич-Тревел» та ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення та взаємовідносини із ДСП «Чорнобильська АЕС», щодо якого здійснюється кримінальне провадження. Крім того, слідчий зазначила, що питання про повернення грошових коштів могло бути вирішене при розгляді клопотання про накладення арешту. Проте, слідчим суддею при розгляді такого клопотання не встановлено підстав для відмови у накладенні арешту, у зв`язку з чим арешт на вилучені грошові кошти було накладено. Така ухвала слідчого судді ухвалою Апеляційного суду м. Києва залишена без змін.

Допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили у судовому засіданні, що вони надавали на розпис храму в м. Славутич 7 500 та 23 000 доларів США відповідно як пожертвування. Кошти надавали безпосередньо настоятелю храму ОСОБА_4 . Будь-яких документів, які би підтверджували передачу вказаних коштів ОСОБА_4 та їх походження у свідків немає.

Заслухавши пояснення представників Релігійної громади, слідчого, свідків та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 за фактом вчинення розтрати службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС» державних коштів у великих та особливо важливих розмірах, а також зловживання службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків за ознаками кримінального правопорушення за ознаками ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України. Зокрема, за фактом того, що ДСП «Чорнобильська АЕС» упродовж 2015-2016 років отримує міжнародну технічну допомогу від різних країн світу у вигляді коштів на придбання будівельних матеріалів, приладів, металевих конструкцій тощо, частину якої службові особи вказаного підприємства та інші співучасники привласнюють. Легалізація коштів, здобутих внаслідок їх незаконного заволодіння службовими особами ДСП «Чорнобильська АЕС» здійснюється шляхом переведення їх на рахунки Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області, звідки спрямовуються на рахунки іноземних компаній, однією з яких є «MAСTE GZU OU», котра є співзасновником ТОВ «Славутич Тревел», у якій засновником та кінцевим бенефіціарами є ОСОБА_6 , ОСОБА_9 батько дружини ОСОБА_10 (директор ДСП «Чорнобильська АЕС») та його колишня дружина ОСОБА_11

9 червня 2016 року у кримінальному провадженні проведено обшук індивідуального банківського сейфу ОСОБА_6 у Відділенні № 27 ПАТ КБ «Інвестбанк» за адресою: Київська обл., м. Славутич, пл. Привокзальна, 6, під час якого було вилучено речі та документи, що свідчать про заволодіння коштами та майном ДСП «Чорнобильська АЕС».

Крім того, з вказаного сейфу було вилучено і 100 000 доларів США, та 110 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року на вилучені грошові кошти накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Вказана ухвала була предметом апеляційного перегляду, за результатами якої її залишено без змін, про що зазначили учасники розгляду клопотання у судовому засіданні.

Зі змісту ухвали вбачається, що завданням накладеного арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та він накладений з метою забезпечення збереження речових доказів ( п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України)

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно слідчим суддею на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано.

Доводи представників Релігійної громади про те, що вилучені грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США є власністю церкви та призначались для проведення розпису у храмі в м. Славутич не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, виходячи з такого.

У підтвердження передачі коштів ОСОБА_6 представниками заявника надано копії прибуткових ордерів та видаткових касових ордерів на ім`я ОСОБА_6 як на скарбника про передачу грошових коштів у гривнях для купівлі валюти США, необхідних для розпису храму.

Проте, вказані видаткові ордери не є належними та допустимими доказами у підтвердження цього, оскільки копії відривних талонів прибуткових ордерів та видаткових накладних не містять печатки Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області, що є обов`язковим для ведення бухгалтерського обліку цієї організації відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за №N 40/10320.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що будь-яких доказів купівлі ОСОБА_6 за отримані від храму кошти доларів США, слідчому судді не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до договору доручення від 17 травня 2015 року з додатками до нього Релігійна громада Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області доручає ОСОБА_6 здійснювати купівлю доларів США та її зберігання.

У виконання вказаного договору сторонами було укладено акт приймання-передачі рахунків та карток Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області від 17 травня 2015 року, відповідно до якого Релігійна громада передає ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під свою відповідальність:

- Ключ до рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ КБ «Приват Банк»;

- Картку-ключ до рахунку № НОМЕР_3 для зняття та обміну на долари США коштів, необхідних для розпису храму.

Проте, будь-яких доказів зняття з вказаного рахунку ОСОБА_6 коштів для розпису храму під час розгляду клопотання не надано.

Витяг про рух коштів по особовому рахунку, що на думу представників Релігійної громади, підтверджує непричетність Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії до вчинення кримінального правопорушення, також не є належним доказом цього, оскільки вказана виписка не підписана уповноваженими особами банку та не роздрукована з електронної версії руху коштів по вказаному рахунку із-сайту ПАТ КБ «Приват Банк».

Показання свідків щодо передачі настоятелю храму 7 500 та 23 000 доларів США на пожертвування також не є належним доказом цього, оскільки свідки не змогли надати під час розгляду клопотання пояснення щодо походження грошових коштів та ними не надані відповідні документів щодо їх передачі.

Доводи про те, що рішенням Славутицької міської ради Київської області було створено тимчасову контрольну комісію ради з питань перевірки збору та використання коштів на будівництво храму УПЦ в м. Славутич, за результатами якої відсутні будь-які порушення чинного законодавства не є належним доказом цього, оскільки вказане стверджується лише звітом тимчасової комісії, а не рішенням ради та актами відповідних контролюючих (податкових) органів.

Оскільки представниками Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви м. Славутич Київської області не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час в органу досудового розслідування у накладенні арешту відпала потреба, не надано у підтвердження цього жодного доказу, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Релігійної громади Свято-Іллінської Парафії Київської Єпархії Української православної церкви с. Славутич Київської області про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000564 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1