Справа № 589/3446/16-к
Провадження № 1-кп/589/281/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю - прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого та його представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
представника служби у справах дітей ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області клопотання слідчого ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_8 , затвердженого прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня 9-го класу Шосткинської спеціальної загальноосвітньої школи 1-2 ступенів № 10, раніше не судимого,
у вчиненні умисного суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 153 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2016 року, до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотанням слідчого ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_8 , затвердженого прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні умисного суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 153 КК України,та про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, оскільки останній за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

На обгрунтування даного клопотання старший слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив умисне суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.3 ст.153 КК України, за наступних обставин.
07.05.2016 року, біля 17-10 години, ОСОБА_4 переслідуючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завів останню до приміщення під,їзду АДРЕСА_2 , де продовжуючи переслідувати свій злочинний намір, використовуючи безпорадний стан поте6рпілої, задовольнив з малолітньою ОСОБА_9 , свою статеву пристрасть неприродними способом.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав, однак від будь-яких пояснень відмовився посилаючись, що не пам`ятає всіх деталей події, що сталася.
Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому суспільно-небезпечному діянні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні і дослідженими в судовому засіданні доказами, як то протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, пред`явлення речей для впізнання, висновками матеріалів судових експертиз та характеризуючими даними ОСОБА_4 ( а. с. 61 168).
Під час досудового слідства, по справі проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_4 згідно висновку якої, останній виявляє ознаки шизотипового розладу.
В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 виявляв ознаки Шизотипового розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки Шизотипового розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Захисник пропонував застосувати примусові заходи медичного характеру в звичайних умовах без госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.
Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 просила справу розглядати у її відсутність.
Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до положень п.1ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд бере до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, з якого вбачається, що ОСОБА_4 виявляє ознаки шизотипового розладу.

В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 виявляв ознаки Шизотипового розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки Шизотипового розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом.

ОСОБА_4 підпадає під дію ч.2ст.19 КК України, а саме, потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному закладі з посиленим режимом нагляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 3 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої Надточій, вчинене щодо малолітньої.

При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненного ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння.
Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинених діянь, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_4 , суд вважає, що останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з посиленим режимом нагляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,93, 94 КК України, ст.ст.369-372, 512, 513 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Стягнути з батька обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 9788,04 грн. судових витрат ва дохід держави.
Речові докази майку білого кольору, водолазку рожевого кольору, щтани чорного кольору, колготи рожевого кольору, труси, дозволити потерпілій ОСОБА_9 , використовувати на власний розсуд.

Зняти арешт з речових доказів - двох кофт, сумки матерчатої, системного блоку від комп`ютера, брюк, пари кросівок та джинсів, що знаходяться в кімнаті речових доказів Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області та повернути їх володільцю, ОСОБА_4 .
Недопалок цигарки залишити в матеріалах справи.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі поданняа пеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1