В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/594/16-к
Провадження № 1-кп/348/95/16

15 червня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого -судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000109 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, перебуває в фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з повнаю загальною середньою освітою, не працює, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дії, які виразились в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Злочин вчинено за наступних обставин.

13.02.2016 року, приблизно о 17 год. 30 хв. працівники ДП «Солотвинське лісове господарство» ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки згідно ст. 90 Лісового Кодексу, на підставі наказу № 52-к від 27.04.2015 року про призначення на посаду лісничого Солотвинського лісництва, під час несення служби по охороні лісів, від пожеж, незаконних рубок, антропогенного та іншого шкідливого впливу на ліси, перебуваючи в лісовому масиві, а саме в кварталі № 28, Солотвинського лісництва, виявили незаконну рубку дерев породи «Дуб» та «Ялиця». Виявивши на місці незаконної рубки сліди від транспортного засобу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 направилися за слідом з метою встановлення особи, яка проводила незаконну рубку. Йдучи слідом, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 підійшли до приміщення пилорами, що знаходиться в с. Гвізд, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, куди привели сліди від місця незаконної рубки.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці, під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаючи при цьому, що ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, наніс ОСОБА_5 удар кулаком в голову, спричинивши лісничому Солотвинського лісництва, ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця потиличної ділянки, що згідно висновку експерта № 51 від 15.02.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив суду, що він перебуває в цивільному шлюбі та з сім`єю проживає в АДРЕСА_1 .

13.02.2016 року йому повідомила дружина, що на пилораму, яка належить його кумові, і де він залишає свій автомобіль, приїхала міліція з лісниками з Солотвинського лісництва.

Приїхавши на пилораму він вийшов з машини та підійшов до лісничого Солотвинського лісництва - ОСОБА_5 , який почав звинувачувати його в крадіжці лісо продукції, в зв`язку з чим у них виник словесний конфлікт та шарпанина, в ході якого підійшли працівники поліції та намагалися його забрати від ОСОБА_5 . В цей момент він і зачепив останнього кулаком в ділянку шиї.

Стверджує,що ОСОБА_5 , обвинувачуючи його в крадіжці лісу, спровокував його та такі дії і він, не стримавшись, вдарив його.

Усвідомлює, що вчинив злочин. Розкаюється у вчиненому та просить суд карати його не суворо.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина також повністю доводиться іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює лісничим Солотвинського лісництва. 13.02.2016 року йому повідомив майстер лісу, що на пилорамі в с.Гвізд різали ліс. Він з лісником ОСОБА_7 виїхав в с.Гвізд. На пилорамі були відкриті ворота. Власник пилорами сказав, що приїде ОСОБА_9 ( а ним виявився обвинувачений ОСОБА_6 ) і все пояснить. Він викликав оперативно-слідчу групу з Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та почав давати їм пояснення з приводу незаконної рубки лісу.

В той час коли він пояснював працівникам поліції про обставини виявлення незаконної рубки лісу, приїхав обвинувачений ОСОБА_6 та почав з ним словесний конфлікт, в ході якого підійшов до нього впритул і намагався вдарити кулаком в голову, однак він відхилився і удар прийшовся в бік, в ділянку шиї.

На даний час притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має та просить суд суворо його не карати.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює старшим слідчим Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

13.02.2016 року він у складі слідчо-оперативної групи за вказівкою чергового виїхав з старшим оперуповноваженим ОСОБА_11 в с.Гвізд по факту незаконної порубки лісу.

Приїхавши до пилорами, що по вул.Чорновола в с.Гвізд він почав опитувати лісничого ОСОБА_5 про обставини вчинення рубки дерев породи «Дуб».

Через деякий час на автомобілі ВАЗ`Жигулі» під`їхав обвинувачений, підійшов до ОСОБА_5 та почав з ним словесну перепалку, яка переросла в штовханину.

Стверджує, що процесі даного конфлікту ОСОБА_6 намагався нанески кілька ударів кулаком ОСОБА_5 в ділянку голови, але той відхилився. Однак один удар попав в потиличну ділянку шиї ОСОБА_5 .

В цей момент ОСОБА_11 відтягнув ОСОБА_6 від ОСОБА_5 геть.

Аналагічні показання з показаннями ОСОБА_10 про обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, надав суду свідок ОСОБА_11 - старший оперуповноважений Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Крім того, зазначив, що перед нанесенням потерпілому ОСОБА_5 удару, обвинувачений ОСОБА_6 говорив ОСОБА_5 , що оскільки той не є лісником у 25-28 кварталах урочища «Гвізд» (обхід №6), то пред`являти йому якісь претензії з приводу незаконної порубки дубів права не має.

Свідок ОСОБА_7 - майстер лісу Солотвинського лісництва в судовому засіданні підтвердив, що 13.02.2016 року близько 16 год.30 хв. він з лісничим ОСОБА_5 виїхав в обхід №6, 25-28 кварталів урочища «Гвізд», оскільки їм повідомили, що там проводиться незаконна порубка дерев породи «Дуб».

На місці вони виявили свіжозрубані пні дерев породи «Дуб» та «Ялиця», а сліди трактора, якими тягнули дерева, довели їх аж до пилорами в с.Гвізд, де вони виявили чотири свіжозрубані колоди дерев породи «Дуб».

В подальшому лісничий ОСОБА_5 викликав працівників Надвірнянського відділу поліції, які почали проводити слідчі дії.

Через деякий час до пилорами приїхав ОСОБА_6 та почав сваритися з ОСОБА_5 та доказувати, що лісопродукція не його, на що ОСОБА_5 відповів, що є поліція і нехай розбирається. В цей момент ОСОБА_6 і наніс ОСОБА_5 удар рукою в ділянку шиї, після чого його забрали геть працівники поліції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 13.02.2016 року яким підтверджено, що 13.02.2016 року в с.Гвізд, біля пилорами, ОСОБА_6 спричинив заявнику ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с.17);

- витягом з кримінального провадження, в якому зафіксовано, що саме ОСОБА_6 наніс працівникові правоохоронного органу ОСОБА_5 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, удар кулаком в голову і заява ОСОБА_5 слідчим ОСОБА_12 внесена до ЄРДР (а.с. 15-16);

- висновком експерта № 51 від 14.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: синець потиличної ділянки, який отриманий від дії тупого твердого предмета, може відповідати терміну утворення вказаним підекспертним, і згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Характер, локалізація виявленого синця, не виключають можливості його утворення як і від одного удару рукою чи ногою у вказану анатомічну ділянку ( а.с. 18);

-наказом ДП «Солотвинське лісове господарство» від 27.04.2015 року за №52-к який підтверджує, що з 27.04.2015 року ОСОБА_5 переведений на посаду лісничого Солотвинського лісництва (а.с.19);

-посадовою інструкцією лісничого Солотвинського лісництва ОСОБА_5 з якої вбачається, що в службові обов`язки лісничого входить організація заходів з охорони лісів від самовільних рубань, забезпечення додержання правил відпуску лісу, рубання лісу, проведення огляду місць рубань, складання протоколів (актів) про лісопорушення, проведення огляду транспортних засобів, знарядь, добутих деревини та інших продуктів лісу, іт.д. (а.с. 20-24);

-висновком про підтвердження виконання службових обов`язків ДП «Солотвинське лісове господарство» від 21.03.2016 року за №02-24а, який констатує, що ОСОБА_5 в день побиття 13.02.2016 року був при виконанні службових обов`язків та спільно з працівниками поліції фіксував порушення природоохоронного законодавства (а.с. 25);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 наданими директору ДП «Солотвинський лісгосп» ОСОБА_13 , в яких він детально описав обставини нанесення йому удару ОСОБА_6 (а.с. 26);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 року з фототаблицями до нього, де ОСОБА_6 описує, як саме він наносив удар потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 27-32).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідків у справі.

Аналізуючи показання потерпілого та свідків обвинувачення, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об"єктивному зв"язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об"єктивними доказами.

Оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена повністю та вважає, що його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те що має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризується позитивно, той факт, що на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, однак знаходиться на обліку в лікаря-нарколога, а також його поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілого щодо призначення несуворого покарання.

Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини 2 статті 345 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 ще можливе без його тримання в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду та з обов`язковим залученням засудженого до праці, а тому є всі підстави застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого та обставини справи, тривалість іспитового строку слід визначити 1 рік 6 місяців.

Під час іспитового строку на обвинуваченого ОСОБА_6 слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

На думку суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання 1(один) рік обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік 6 (шість) місяців.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_6 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 діб з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Надвірнянський районний суд.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1