Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3513/16-к
Провадження № 1-в/553/1211/2016
У Х В А Л А
Іменем України
19.10.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Представник ПВК в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання. Зазначив, що на даний час у засудженого відсутні стягнення, наявні 8 заохочень, позитивна характеристика, на протязі відбування покарання працевлаштований в установі відбування покарання, дана оцінка ступеню виправлення засудженого "Довів своє виправлення", а тому вважав за можливе звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, особової справи засудженого та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що дане клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Судом встановлено, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115, ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2010 року вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2010 року відносно ОСОБА_5 змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з ч.3 на ч.2 ст.289 КК України. В решті вирок залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з моменту затримання, тобто з 16 квітня 2009 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 26.02.2016 року зараховано в строк покарання призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2010 року та Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2010 року, за якими ОСОБА_5 засудженого за ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк попереднього ув`язнення в період з 16 квітня 2009 року по 18 жовтня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, строк покарання засудженого складає: початок строку покарання 16.04.2009 року, кінець строку покарання 14.10.2019 року. Таким чином судом встановлено, що станом на 19.10.2016 року засуджений фактично відбув більше ? строку покарання, невідбута частина покарання станом на 19.10.2016 року становить 2 роки 11 місяці 25 днів.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.04.2009 року.

За час утримання в СІЗО м. Івано-Франківськ, відбування покарання в Бориспільській виправній колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області ( № 119 ), СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, за порушення встановлених правил поведінки мав декілька дисциплінарних стягнень. Стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку. Також за сумлінну поведінку та ставлення до праці шість разів заохочувався, в тому числі п`ять разів правами начальника установи Бориспільської виправної колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області ( № 119 ).

З 12.02.2016 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 64). Згідно характеристики затвердженої Начальником ПВК №64 від 17.10.2016 року за період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, встановлених правил поведінки та розпорядку дня дотримується. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався, втому числі один раз правами начальника установи. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, їх законні вимоги виконує.

На даний час працевлаштований на виробництві установи слюсарем в бригаді по виготовленню металевих виробів, до праці ставиться сумлінно, з поставленими виробничими завданнями справляється вчасно. Дбайливо ставиться до майна установи та виробничого інструменту, здійснює за ним належний догляд, використовує тільки за призначенням. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення" та "Духовне відродження", відвідує храм Святого Миколая Української Православної церкви при установі. Заходи виховного характері відвідує, робить вірні для себе висновки. У вільний від роботи час читає художню та релігійну літературу, дивиться програми телепередач, займається спортом.

Соціально-корисні зв`язки регулярно підтримує з матір`ю, братом, дружиною та синами шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки та передачі. Рідні позитивно впливають на поведінку засудженого.

За характером спокійний, цілеспрямований, занадто впевнений в собі. У відношенні до засуджених вимогливий, користується авторитетом, може підпорядковувати їх своєму впливу. Ззовні охайний, вимог особистої санітарії та правил гігієни дотримується. За станом здоров`я працездатний, інтелектуально достатньо розвинений.

Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Позову за виконавчими листами не має.

21.09.2016 року дана оцінка ступеню виправлення засудженого - "Довів своє виправлення".

Отже, аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та це свідчить про ті процеси позитивних змін, які відбулися та відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Так у засудженого на даний час відсутні стягнення, наявні 8 заохочень, позитивна характеристика, на протязі відбування покарання працевлаштований в установі відбування покарання, тобто займається суспільно корисною працею, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, критично ставиться до скоєного. А тому всі ці дані свідчать про виправлення засудженого.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 11 місяців 25 днів.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1