Справа № 314/3960/16-к
Провадження № 1-в/314/2487/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, освіта повна середня, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 09.02.2011 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1190 гривень;
- 17.10.2011 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, і на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком - 3 роки позбавлення волі;
- 08.11.2011 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, і на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 12.12.2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ч.1, 2 ст. 70 КК України, поглинаючи менш суворе покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1, 2 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.11.2011 року у вигляді 2 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з 18.11.2013 року по 12.03.2014 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі
Зараз відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20)
Початок строку: 21.11.2013 року Кінець строку: 27.09.2017 року
В С Т А Н О В И В :
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримує заявлене клопотаня.

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_3 заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не встав.
Прокурор у судовому засіданні також вважає заявлене клопотання безпідставним і заперечує проти його задоволення. На думку прокурора засуджений не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання він жодного заохочення не мав, протее має 1 стягнення, яке даний час не погашено і не знято.
Суд, заслухавши представника адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 20), думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що у задоволенні подання має бути відмовлено з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачаться з матеріалів та особової справи ОСОБА_4 , останній був
засуджений та відбуває покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину. Строк відбуття покарання засудженим обчислюється з 21.11.2013 року, і на день розгляду клопотання засуджений вже дійсно відбув більше 2/3 частин.
Проте, розглядаючи подання, суд також враховує, що згідно з положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Натомість, як встановлено в судовому засіданні, перебуваючи з 26.04.2016 року в Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 20), засуджений ОСОБА_4 за весь період відбування покарання взагалі не працював.
При цьому протягом перебування в місцях позбавлення волі засуджений мав 1 стягнення, яке не погашено; а заохочення взагалі відсутні. Отже наявність непогашеного та не знятого стягнення свідчить про те, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, і відповідно його поведінку неможливо вважати сумліною.
Також при розгляді подання суд враховує, що 15.04.2015 року комісією Кам`янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як особі , що не стала на шлях виправлення. Крім того, 31.12.2015 року комісією Кам`янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) ОСОБА_4 було також відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не довела своє виправлення.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення суд виходить з того, що шлях виправлення та обсяг дій засудженого, що доводять його виправлення, є індивідуальним в кожному конкретному випадку.
Отже при розгляді подання суд враховує не тільки тяжкість та обставини злочину, вчиненого ОСОБА_4 , а поведінку та ставлення останнього до праці протягом всього часу відбування покарання.
Всі перелічені обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 до теперішнього часу не проявив себе як особа, що довела своє перевиховання та виправлення в розумінні і ст. 6 КВК України, а отже засуджений, за висновком суду, не заслуговує на застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України.
За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) - відмовити.

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

18.05.2016

18.05.2016