Справа № 523/6011/13-к
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

07.05.2013 року суддя Суворовського районного суду міста Одеси Бобовський К.Ю., при секретарі Свердликівській І.А., за участю прокурора Радецького С.В., захисника ОСОБА_1, в присутності потерпілої ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою за підозрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2013р. з прокуратури Суворовського району м. Одеси до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, а також угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним із зазначеним обвинуваченням, складену 28.03.2013р.

Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді мінімального покарання на розсуд суду. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Також відповідно до ст. 476 КПК України було з`ясовано питання, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. В якості обставин, що помякшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також те, що ОСОБА_3 хворіє тяжкими захворюваннями. Обставинами, які обтяжують покарання, визнається вчинення злочину повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_2, будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, підтвердили добровільність укладення цієї угоди. Крім того, у підготовчому судовому засіданні потерпіла підтвердила відшкодування їй в повному обсязі спричиненої підозрюваним матеріальної шкоди на загальну суму 1 500 гривень.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив проти затвердження угоди про примирення за відсутністю на його думку достатніх підстав, зазначивши при цьому, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.1 КК України, повторно скоїв корисне кримінальне правопорушення у період іспитового строку, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, на шлях виправлення не став, відсутність у нього постійного місця роботи.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про примирення, так як вважає, що скоєне кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, потерпіла не має ніяких претензій, ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння, яке було зумовлено скрутним матеріальним становищем.

Потерпіла ОСОБА_2 просила затвердження угоди не задовольняти.

З`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши угоду про примирення та складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_3, суд дійшов до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Суворовському райсуду м. Одеси.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві для продовження досудового розслідування не вбачається.

Однак, оцінюючи укладену угоду, судом встановлена її невідповідність формальним вимогам КПК України. Згідно положень ст.471 КПК України покарання, яке узгоджується сторонами в угоді, повинно відповідати межам, передбаченим у санкції статті КК України, сторони повинні узгодити покарання та обовязковою умовою погодження покарання є відсутність заперечень сторін складеної угоди щодо виду і розміру призначення покарання. Згода сторін та відсутність заперечень окремо зазначається в угоді.

За змістом угоди про примирення не зрозуміло, яке саме покарання підозрюваному узгодили сторони. Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що дійсно ОСОБА_3, будучи засудженим 17.10.2012р. Комінтерновським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробувального терміном на 1 рік, скоїв нове кримінальне правопорушення, за яке в даний час притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги інші дані про особу ОСОБА_3, суд прийшов до висновку, що угода про примирення між підозрюваним та потерпілою повноцінно не містить обов`язкових умов та не відповідає в повній мірі інтересам суспільства. Також у суда виникають сумніви щодо законності та добровільності укладеної угоди. Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України невідповідність умов угоди про примирення вимогам діючого Законодавства підлягає відмові у її затвердженні та продовженню судового провадження у загальному порядку.

Вислухавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні, прокурора, який вважав можливим призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; підозрюваного, захисника, потерпілої, які в подальшому приєднались до думки прокурора, дослідивши надані до суду матеріали, суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, підозрюваного, захисника.

Клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

Необхідності для виклику перекладача обвинувачений не потребує, оскільки достатньо розуміє державну мову, якою ведеться судочинство. Питання про залучення захисника для здійснення захисту у суді вирішено у підготовчому судовому засіданні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне витребувати матеріали кримінального провадження № 9000658 з метою долучити їх до обвинувального акту.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання з покладеними на нього процесуальними обовязками. Оскільки під час підготовчого судового засідання клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не надійшло, враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, суд дійшов до висновку, що на теперішній час не має необхідності в скасуванні заходів забезпечення даного кримінального провадження та вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_3 більш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 134,177-179, 314-317, 369-372, 471, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В затвердженні угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_2 від 28.03.2013р. відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 23.05.2013р. 15.30 годин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 11.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

За відсутності клопотань сторін кримінального провадження вважати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не змінним.

Контроль за виконанням особистого зобовязання здійснює прокурор.

Зобов`язати прокурора надати до суду матеріали кримінального провадження № 9000658.

Копію ухвали направити на адресу прокуратури Суворовського району м. Одеси для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: