АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
12 липня 2016 року м. Київ
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення в період з 21 квітня 2015 року по 18 липня 2015 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 21 квітня 2015 року по 18 липня 2015 року.
28 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргув якій просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року скасувати, та призначити більш м`яке покарання.
Зазначає, що при винесенні вироку суд першої інстанції взяв до уваги лише повне визнання вини, однак не врахував та необгрунтував щирого каяття, позитивні характеристики та знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.
Згідно вимог ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; перелік матеріалів, які додаються, а також, якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.
Такі вимоги мають відповідати положенням ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, положенням ст. 407 КПК України, якою передбачено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, та узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
З вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 убачається, що він просить скасувати вирок суду першої інстанції, та призначити більш м`яке покарання, при цьому останній не конкретизує вимогу про необхідність пом`якшення виду чи розміру покарання і якого саме.
Такі вимоги апеляційної скарги не узгоджуються з її обґрунтуванням, що в свою чергу не відповідає вищенаведеним положенням закону та містить суперечності, при цьому у прохальній частині апеляційної скарги не сформована вимога про покарання, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, особою, яка подала апеляційну скаргу не заявлено клопотання про дослідження доказів, які на думку останнього необхідно суду апеляційної інстанції дослідити на підтвердження обґрунтувань викладених в апеляційній скарзі.
Вказані недоліки апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 перешкоджають відкриттю апеляційного провадження за апеляційною скаргою на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року, а тому зазначену апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 398, 399 КПК України, суддя доповідач,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0003805, залишити без руху.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном у 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснити, що у разі, якщо недоліки не будуть усунуті, подана апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_3

ЄУНС 759/9385/15-к,
№ апеляційного провадження 11-кп/796/1379/2016
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_4
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_3