Номер провадження: 11-кп/785/918/16
Номер справи місцевого суду: 520/5591/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2016 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2016р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000491, внесеному до ЄРДР від 21.02.2016р., за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури №1.
ВСТАНОВИЛА:
До Київського районного суду м. Одеси 18.05.2016р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000491, внесеному до ЄРДР від 21.02.2016р., за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою судді від 18.05.2016р. обвинувальний акт призначений до підготовчого судового засідання на 20.05.2016 року.
Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його тим, що незважаючи на вимоги діючого законодавства, слідчий та процесуальний керівник у вказаному кримінальному провадженні не забезпечили підозрюваному, обвинуваченому реалізацію його прав отримати процесуальні документи в перекладі на рідну мову, або іншу мову, якою він володіє, та на користування послугами перекладача за рахунок держави, а отже - права на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою вказаний обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для подальшого судового розгляду, з тих підстав, що судом не об`єктивно розглянуто вказане кримінальне провадження без відповідного аналізу обставин справи.

Заслухавши виступ судді-доповідача, виступ прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та захисника які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 , в тому числі під час затримання відповідно до ст.208 КПК України, при пред`явлені повідомлення про підозру та допиті в якості підозрюваного, роз`яснено норми ст.42 КПК України щодо можливості залучення перекладача, про що в матеріалах кримінального провадження свідчить особистий підпис підозрюваного.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні клопотання підозрюваного, чи його захисника в порядку ст.220 КПК України про надання копії процесуальних документів іншою мовою, окрім державної та про залучення перекладача за рахунок держави.
Належне забезпечення прав підозрюваного також підтверджується позицією у підготовчому судовому засіданні обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та не заявляли клопотань про надання копій процесуальних документів іншою мовою, крім державної та про залучення перекладача за рахунок держави, а так само погодились з позицією прокурора на призначення справи до судового розгляду.
Також в своїй ухвалі суд зазначив, що «... зміст документів, що є в матеріалах кримінального провадження, складених державною мовою, йому перекладав захисник. Тому він не розуміє, в чому він офіційно підозрюється і обвинувачується...».
Вказані висновки суду не в повній мірі відповідають дійсним обставинам справи, в зв`язку з тим, що відповідаючи на питання суду обвинувачуваний повідомив, що цілком розуміє в чому він обвинувачується, однак, обравши певну стратегію захисту, наголосив, що не розуміє як за вчинені ним дії, може наступати кримінальна відповідальність. Тобто вказав суду на труднощі пов`язані з відсутністю пізнань Кримінального законодавства України, а не про наявність будь якого мовного бар`єру, для подолання якого необхідним є перекладач.
Відповідно до приписів п.74 рішення ЄСПЛ у справі «Камасинського проти Республіки Австрії» від 19.12.1989, «...не можна вважати, що пункт З (е) статті 6 Конвенції вимагає письмового перекладу всіх письмових доказів чи офіційних документів у провадженні. Допомога перекладача має бути такою, щоб уможливити розуміння підсудним справи проти нього і ведення свого захисту...».
Між тим, протягом судового засідання, суд не ставив питання про необхідність присутності перекладача на судовому засіданні та не питав обвинуваченого щодо того чи потрібен взагалі йому перекладач.
Таким чином, на думку колегії суддів, сторона захисту не скористалась своїм правом на залучення перекладача, в зв`язку з відсутністю будь-яких порушень права на захист.
Тобто, висновки суду щодо неналежного забезпечення права на захист обвинувачуваного є передчасними та такими що не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ст.314 ч.3 КПК України суд може повернути обвинувальний акт з додатками прокурору, лише у разі якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Єдиним положенням, яке регламентує порядок складення обвинувального акту є ст.291 КПК України і обвинувальний акт у зазначеному провадженні цим вимогам відповідає в повному обсязі.
Крім того, судом у оскаржуваній ухвалі зазначено: «...Усунення вказаних недоліків обвинувального акту та усього досудового розслідування в стадії судового розгляду неможливий, оскільки здобуті з порушенням КПК України докази будуть недопустимими, що призведе до автоматичного виправдування особи...».
З вказаними доводами суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитися, оскільки, КПК України визначено порядок та вичерпний перелік питань пов`язаних з підготовкою до судового розгляду і проведення підготовчого судового засідання. Однак, суд виходячи за рамки повноважень, передбачених ст.314, 315 КПК України, робить припущення стосовно допустимості доказів, жодним чином не дослідивши їх на даній стадії судового процесу.
Таким чином до підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України не можуть відноситись обставини викладені судом у своїй ухвалі щодо недопустимості доказів.
З огляду на викладене колегія суддів, приходить до висновку, що суд першої інстанції, повернувши обвинувальний акт, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, а також дійшов висновків, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у наслідок чого ухвала підлягає скасуванню.
Керуючись: ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2016р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000491, від 21.02.2016р., за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури №1 - скасувати та ухвалити нову, якою вказаний обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду його по суті.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2 ,