Справа № 592/8041/16-к
Провадження № 1-кс/592/3218/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , заступників начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м.Суми) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.08.2016 року,-

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.08.2016 року, яку обгрунтовує тим, що 30 серпня 2016 року він подав до Сумського відділу поліції заяву про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року зобов`язано ОСОБА_7 не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , 2012 року народження. Також суд визначив часи його спілкування з дитиною: кожного вівторка та четверга з 16год. до 20год. та кожної суботи з 10 до 20год. в присутності матері дитини, при умові, що дитина не хворіє, у разі відсутності її за місцем реєстрації замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відеозв`язком за допомогою «Skype». Починаючи з 09.07.2016 року ОСОБА_7 умисно не виконує рішення суду від 22.06.2016 року. Він неодноразово звертався до Сумського відділу поліції з заявою про вчинення ОСОБА_7 злочину за ст.382 КК України, а саме 09.07.2016 року, 16.07.2016 року, 22.07.2016 року, 30.07.2016 року, 06.08.2016 року, 11.08.2016 року, 13.08.2016 року, 20.08.2016 року, 23.08.2016 року, 27.08.2016 року. Подана 30.08.2016 року заява повністю відповідає нормам КК України та КПК України. Просить зобов`язати начальника слідчого відділу Сумського ВП (м.Суми) ОСОБА_6 внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.08.2016 року в порядку статті 214 КПК України і розпочати досудове розслідування в порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з зазначених підстав, додатково пояснивши, що 30.08.2016 року в Сумському відділі поліції він заповнив бланк заяви про вчинення злочину, в якій зазначив, що 30 серпня 2016 року він прибув за місцем реєстрації дитини в м.Суми, з дитиною він не зміг побачитися, телефонував ОСОБА_7 , але мобільний телефон не відповідав. Також зазначив, що він бачив дитину за її місцем реєстрації в м.Суми лише кілька хвилин, він взяв дитину на руки, але матір дитину забрала. Йому відомо, що ОСОБА_7 проживає з дитиною за межами м.Суми (є дві адреси Хутір Петровський Кіровоградської області та м.Жовті Води). На даний час ОСОБА_7 з дитиною приїхала в м.Суми. Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року з печаткою суду він отримав в канцелярії суду лише 29 чи 30 серпня 2016 року і 01 вересня 2016 року з двома виконавчими листами щодо стягнення судового збору з ОСОБА_7 і щодо зобов`язання ОСОБА_7 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною він звернувся до Ковпаківського відділу ДВС щодо виконання рішення суду.

В судовому засіданні заступники начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення скарги, пояснивши, що на цей час за заявою ОСОБА_3 від 30.08.2016 року відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки рішення суду ще не виконувалося в примусовому порядку, відсутні відомості з Ковпаківського відділу ДВС м.Суми щодо невиконання рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , заступників начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перевіривши матеріали скарги, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Заявник ОСОБА_3 звернувся до Сумського відділу поліції (м.Суми) з заявою щодо скоєння ОСОБА_7 злочину за ст.382 КК України умисне невиконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року зобов`язано ОСОБА_7 не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , 2012 року народження. Також суд визначив часи його спілкування з дитиною: кожного вівторка та четверга з 16год. до 20год. та кожної суботи з 10 до 20год. в присутності матері дитини, при умові, що дитина не хворіє, у разі відсутності її за місцем реєстрації замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відеозв`язком за допомогою «Skype». Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми набрало законної сили 02.08.2016 року.

Статтею 214 КПК України передбачено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до п.2.1 Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» (далі Положення) до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про особу, яку повідомлено про підозру.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак складу злочину кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР (початку досудового розслідування) є обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.214 КПК України). Ці обставини у першу чергу повинні підтверджувати наявність таких елементів складу кримінального правопорушення, як його об`єкта і об`єктивної сторони.
Об`єктивна сторона злочину за ч.1 ст.382 КК України полягає у таких діяннях, як 1) невиконання (ухилення від виконання) судового рішення; або 2) перешкоджання виконанню судового рішення. Невиконання судового рішення це бездіяльність, за умови, що особа була зобов`язана і мала реальну можливість виконати судове рішення. Перешкоджання це активні дії, які становлять протидію реалізації рішення суду.
Заявником ОСОБА_3 в заяві про вчинення ОСОБА_7 злочину за ст.382 КК України не зазначено, чи ОСОБА_7 ознайомлена з рішенням суду, яким зобов`язано її не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, та визначений ОСОБА_3 час спілкування з дитиною, не викладені ознаки об`єктивної сторони складу злочину за ст.382 КК України, чи мала вона реальну можливість виконати рішення суду, оскільки заявнику відомо, що ОСОБА_7 проживає з дитиною не за місцем реєстрації. Примусове виконання судових рішень здійснюють органи Державної виконавчої служби і як вбачається з пояснень заявника ОСОБА_3 лише 01.09.2016 року він звернувся з заявою до Ковпаківського відділу ДВС щодо виконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року в примусовому порядку. Тобто, рішення суду ще не виконувалося в примусовому порядку.
В заяві ОСОБА_3 до Сумського відділу поліції і в скарзі до суду не викладені ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, а саме щодо умисного невиконання ОСОБА_7 рішення суду.

З врахуванням викладеного, в задоволенні заяви ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.08.2016 року,необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання начальника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м.Суми) ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.08.2016 року щодо вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1