Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі судового засідання: ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальне провадження №0006229 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Рівненського міського суду 03 грудня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду від 28 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано в строк призначеного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком за правилами ст.72 КК України та за сукупністю злочинів остаточно призначено ОСОБА_6 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Як встановив суд, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові злочини проти власності за наступних обставин.
Так, 06 жовтня 2015 року близько 17 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу міні-маркету «Північний» що в м.Рівне по вул.. Мельника, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю уваги зі сторони персоналу, таємно викрав товар, чим завдав майнової шкоди на загальну суму 126,30 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08 жовтня 2015 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу міні-маркету «Північний» що в м.Рівне по вул.Мельника, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю уваги зі сторони персоналу, таємно викрав товар, чим завдав міні-маркету «Північний» майнової шкоди на загальну суму 190,60 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 жовтня 2015 року близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу міні-маркету «Північний» що в м.Рівне по вул. Мельника, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю уваги зі сторони персоналу, таємно викрав товар, чим завдав міні-маркету «Північний» майнової шкоди на загальну суму 126,60 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 жовтня 2015 року близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу супермаркету «NOVUS» що в м.Рівне по вул. Гагаріна, 26, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, намагався таємно викрасти товар, однак, злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками супермаркету «NOVUS».
Своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі та в доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_6 , вважає вирок суду таким, що підлягає зміні. В обґрунтування зазначає, що при ухваленні вироку судом не було враховано пом`якшуючі обставини, тобто повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину те, що він є віл-інфікованим та хворіє туберкульозом. Вказує, що у зв`язку з хворобами потребує постійного лікування. При цьому зазначає, що на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою і потребує догляду.

Просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просить пом`якшити покарання та застосувати ст.69 КК України, думку прокурора ОСОБА_5 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, відповідають фактичним обставинам справи, та не заперечується учасниками судового провадження, оскільки докази не досліджувались і обставини не оспорювалися відповідно до вимог ст..349 КПК України.

За таких обставин суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку дослідженим у справі доказам у визначеному обсязі і дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України кваліфікував вірно.
Що ж до покарання, то як видно з вироку воно призначено ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.50, 65 КК України.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами покарання» За сукупністю вироків (ст. 71 КК) ( 2341-14 ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
При призначенні покарання, суд першої інстанції дотримався цих вимог та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Пом`якшуючими обставинами, суд визнав повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, наявність тяжкого захворювання як туберкульоз обох легень. Судом також враховано, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, а тому суд вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст.69 КК України за наявності декількох обставив, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів у справі не вбачається. Тому, твердження обвинуваченого про те, що суд мав всі підстави для призначення більш м`якого покарання на підставі ст.69 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.
Крім того, згідно ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Виходячи з наведеного, призначене судом покарання у є законним, обґрунтованим, достатнім і справедливим, а тому підстав для скасування чи зміни вироку суду не вбачається.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду від 28 січня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
З оригіналом вірно: