Справа № 580/1779/16-к
Номер провадження 1-кп/580/163/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" грудня 2016 р. Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 264, ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2016 року до Лебединського районного суду Сумської області від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 264, ст. 246 КК України.

25 листопада 2016 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Захисники обвинувачених заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на його невідповідність вимогам визначеним у ст. 291 КПК України у зв`язку з відсутністю викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, не можливістю зрозуміти суть кримінального правопорушення та невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.ст. 109, 110 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали думку своїх захисників.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, зазначивши, що вказані порушення не є підставами для повернення обвинувального акту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення- це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зокрема п. 5 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак вказані вимоги закону органом досудового розслідування не виконані, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме у обвинувальному акті не міститься викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме: часу і місця вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 схиляння невстановленої службової особи до зловживання службовим становищем; не викладений зміст посадових обов`язків службової особи; зазначена юридична особа, а саме ДП «Лебединський агролісгосп», яку не можливо встановити у зв`язку з не зазначенням її повної назви та будь яких реквізитів. Крім того, у обвинувальному акті зазначена сума збитків, але не зазначено якій особі вони заподіяні, натомість до обвинувального акту додані три цивільні позови в інтересах Державної екологічної інспекції у Сумській області та Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп», що є протиріччям.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Такі обставини, свідчать про порушення положення п.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (підпункт «а» пункт 3 статті 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Крім того, відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, крім порушення права на справедливий судовий розгляд обвинувачених, унеможливлює розуміння обвинуваченими суті кримінального правопорушення та можливості виконання вимог ст. 348 КК України в частині роз`яснення обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення.

Також, суд доходить до висновку, що відповідно до ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акта та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог, у реєстрі відсутні дані про таке процесуальне рішення, прийняте в даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, як складання обвинувального акту. Крім цього, в реєстрі відсутні дані про закінчення досудового розслідування, відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Враховуючи вищевикладені порушення вимог діючого законодавства, суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 290, 291, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000439 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 по ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 264, ст. 246 КК України повернути прокурору для оформлення у відповідності до положень КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1