Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

його представника - адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0006027 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Рівненського міського суду від 13 червня 2016 року

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Радухівка, Рівненського району, Рівненської області, раніше судимий: 24.04.2008 року Рівненським районним судом за ст.15 і ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі, розлучений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , (постійного місця проживання немає), засуджений:
-за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно речових доказів у справі.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів за проведення судових експертиз в cyмi 1 595 грн.88 коп. в прибуток держави.
За вироком суду, ОСОБА_6 приблизно о 23 годині 06 жовтня 2015 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час словесного конфлікту з ОСОБА_10 , умисно наніс останній два удари гострим предметом в область статевих органів, численні удари кулаками по голові, кінцівках та тулубу, здійснив неодноразові стискання її шиї руками, в результаті чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Згідно з висновком експерта № 524 від 13 листопада 2015 року, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками (задушення руками).
Не погоджуючись із вироком суду, представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу в якій вона не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації дій, просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок за яким призначити йому покарання за ч.1 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не врахував, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочинні посягання на життя та здоров`я особи, вчинив особливо тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого про призначення обвинуваченому більш суворого покарання. Також зазначає, що суд безпідставно, визнав пом`якшуючу вину обставину - активне сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілого та його представника про задоволення апеляційної скарги з наведених в ній підстав, пояснення обвинуваченого, його захисника та прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, правильність встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація його дій ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.

Аналізуючи доводи представника потерпілого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою м`якість, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд належним чином врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, рецидив злочинності, негативну характеристику, а також те, що потерпілий не має до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, сприяння розкриттю злочину та обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КПК України.

Твердження апелянта про те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння є голослівними, скільки таке обвинуваченому не ставилося в провину органом досудового розслідування та не було предметом судового розгляду.

Покликання апелянта про безпідставне врахування судом такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину не відповідає дійсності, оскільки суд встановив в діях обвинуваченого таку обставину, як сприяння розкриттю злочину, як полягала в тому що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, давав послідовні та об`єктивні показання про обставини та механізм вчинення ним даного злочину, що сприяло проведенню досудового розслідування та судового розгляду у розумні строки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 є законним і підстав для його скасування не має.
Водночас, обвинуваченому, слід зарахувати у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 9 жовтня 2015 року по 28 вересня 2016 року з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в цей же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач ОСОБА_1