УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2015 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , погоджене з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001409 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді начальника відділення слідчого відділу Деснянського управління Національної поліції в м.Києві, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
30.12.2015 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001409 відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що третім слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001409 від 25.12.15 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив за наступних обставин:

Так, наказом №5о/с від 07.11.15 ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 призначено на посаду начальника відділення слідчого відділу Деснянського управління НП у м. Києві та присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Відповідно до розподілу службових обов`язків ОСОБА_5 відповідає за організацію роботи відділення, особисто контролює роботу всіх слідчих відділу, вивчає кримінальні провадження, що знаходяться у провадженні слідчих відділу, при необхідності готує по них письмові вказівки.

Крім того, відповідно до п.8 ч.1 ст.3 КПК України керівник органу досудового розслідування начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Згідно ч.2 ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений:
1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих;
2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;
3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора;
4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим;
5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом;
6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого;
7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Таким чином, перелік наданих повноважень та службових обов`язків ОСОБА_5 підтверджує те, що останній наділений повноваженнями щодо здійснення функцій представників влади, тобто є службовою особою.

Так, упродовж 22.08.14 30.09.14, ОСОБА_5 , працюючи на посаді слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України у місті Києві здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009208, внесеному 22.08.14 до ЄРДР за фактом зайняття невстановленою особою гральним бізнесом у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , за ч.1 ст.203-1 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження за ч.1 ст.203-1 КК України слідчим ОСОБА_5 вживались процесуальні заходи (виклик по телефону), спрямовані на проведення слідчих дій із ОСОБА_9 , який виконував функції адміністратора у приміщенні вказаного грального закладу, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Володимира Маяковського, 6. Однак, ОСОБА_10 упродовж 2014 року на запрошення слідчого ОСОБА_5 у призначений день та час не з`явився, побоюючись притягнення до кримінальної відповідальності.

За результатами розслідування кримінального провадження №0009208 прийнято рішення про його закриття на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

В подальшому, у невстановлені слідством час, місці та обставинах, у ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на вимагання у ОСОБА_11 грошових коштів.

Після цього, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вимагання у ОСОБА_11 грошових коштів, у листопаді 2015 року, точний день не встановлено, о 20 год. 39 хв. шляхом надіслання текстового повідомлення повідомив ОСОБА_12 про погодження щодо останнього повідомлення про підозри та ініціювання його розшуку правоохоронними органами. У зв`язку із викладеним, та побоюючись притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 усно доручив ОСОБА_13 зустрітися з ОСОБА_5 та з`ясувати причини притягнення до відповідальності.

У подальшому, ОСОБА_13 , діючи за дорученням ОСОБА_11 , зв`язався із ОСОБА_5 та домовився про особисту зустріч. У ході зустрічі ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , яка відбулась 22.12.15, приблизно о 17 годині, у салоні автомобіля марки «Мазда 6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 на праві приватної власності та який знаходився біля приміщення ТВМ №2 Деснянського райуправління поліції, що в м. Києві по вул. Милославській 23Д у м. Києві, ОСОБА_5 висунув ОСОБА_13 незаконну вимогу про передачу 1000 доларів США за не притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0009208, на що останній був вимушений погодитись.

Після цього, 28.12.15, приблизно о 19 годині, в ході особистої зустрічі ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , яка відбулась згідно попередньої домовленості у салоні автомобіля марки «Мазда 6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 на праві приватної власності та який знаходився поблизу зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 1, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_13 про те, що раніше досягнуті домовленості не притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності в силі, та повідомив спосіб та умови передачі йому грошових коштів.

У подальшому, 29.12.15, приблизно о 19 год. 30 хв., згідно попередньої домовленості, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 зустрілись поблизу зупинки громадського транспорту, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 1. Після цього, ОСОБА_13 сів до належного ОСОБА_5 автомобіля марки «Мазда 6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та останній відразу розпочав рух по території міста Києва. Під час руху, ОСОБА_13 , перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 25000 гривень, які останній вимагав за не притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0009208, на що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 щоб він взяв 1000 гривень собі в якості подяки, що останній і зробив.

У подальшому, ОСОБА_5 зупинив належний йому автомобіль марки «Мазда 6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до якого відразу підбігли співробітники ГВ БКОЗ СБ України в місті Києві та Київській області та ОСОБА_5 , зрозумівши, що його протиправні дії викриті відразу розпочав рух, однак в подальшому був затриманий працівниками ГВ БКОЗ СБ України в місті Києві та Київській області та УВБ у місті Києві ДВБ Національної поліції України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, вчиненні службовою особою з використанням свого службового становища ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України.

Фактичні обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколі огляду місця події від 29.12.2015, в ході якого вилучено кошти в сумі 24 тисячі гривень та інші речі;

-протоколі огляду місця події від 29.12.2015, в ході якого вилучено автомобіль Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-протоколі затримання ОСОБА_5 від 29.12.2015;

-протоколі обшуку службового кабінету ОСОБА_5 від 29.12.2015;

-показах підозрюваного ОСОБА_5 ;

-показах свідка ОСОБА_13 ;

-витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0009208;

-роздруківці руху кримінального провадження 0009208;

- протоколі про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 29.12.15;

-протоколі огляду та видачі від 29.12.2015.

З урахуванням викладеного, при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідство вважає, що громадянину ОСОБА_5 потрібно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що він вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років та згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, зважаючи на те, що основні свідки у кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_10 та підлеглі ОСОБА_5 на даний час ще не допитані, не вилучені повністю всі документи, що стосуються проведення ОСОБА_5 досудового слідства у кримінальному провадженні №0009208, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала своє клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_6 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання категорично заперечували, просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого. При цьому посилалися на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, а також на те, що ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має на утриманні малолітнього сина, з 2006 року зареєстрований і проживає у м.Києві, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, оскільки приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, має подяку від Генерала внутрішньої служби за участь у проведенні АТО. Підозрюваний ОСОБА_14 також запевняв суд, що має намір співпрацювати зі слідством та не перешкоджати будь-яким чином у встановленні об`єктивної істини у справі.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та захисника, доводи прокурора і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 25.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (кримінальне провадження №0001409).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм 30.12.2015 року о 15 годині 45 хвилин копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 31.12.2015 року об 11-00 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.12.2015 року, ОСОБА_5 був затриманий 29.12.2015 року о 20-06 годині відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Тому саме вказаний час (20-06 година 29.12.2015 року) є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

30.12.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 29.12.2015, в ході яких вилучено кошти в сумі 24 тисячі гривень та інші речі, автомобіль Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 29.12.2015; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_5 від 29.12.2015; показами підозрюваного ОСОБА_5 ; показами свідка ОСОБА_13 ; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0009208; роздруківкою руху кримінального провадження 0009208; протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 29.12.15; протоколом огляду та видачі від 29.12.2015.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання у м.Києві, де проводиться досудове розслідування, проживає з дружиною та малолітнім сином, має виключно позитивну службову характеристику, на спец обліках не перебуває, є учасником бойових дій, оскільки приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, має подяку від Генерала внутрішньої служби за участь у проведенні АТО.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На момент розгляду клопотання про тримання під вартою доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було.
Також прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, слідчим та прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду. Невизнання вини та відмова давати показання таким не може вважатись, оскільки це є правом підозрюваного та на останнього не покладено обов`язок доказування вини.
Твердження прокурора та слідчого про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський суд зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.2, 3, 4 ст.177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання у м.Києві, де проводиться досудове розслідування, проживає з дружиною та малолітнім сином, має виключно позитивну службову характеристику, на спец обліках не перебуває, є учасником бойових дій, оскільки приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, має подяку від Генерала внутрішньої служби за участь у проведенні АТО, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 181, 183-184, 194-196, 198, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , погодженого з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001409 відносно ОСОБА_5 відмовити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, по 29 лютого 2016 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати у період з 21-00 години до 07-00 години наступного дня місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Виконання ухвали доручити співробітникам Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 10-30 годині 05 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1