Справа № 368/580/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/678/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 23.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
23 червня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
представника колонії: ОСОБА_8
засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Начальник Кагарлицької виправної колонії №115 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з поданням, погодженим з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_9 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_9 прибув із Житомирського УВП №8, де утримувався з 10.12.2013 року, відбуваючи покарання добре працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, за добровільне відношення до праці та громадських доручень і зразкову поведінку має від адміністрації установи три заохочення та не має дисциплінарних стягнень.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2016 року засудженого ОСОБА_9 від відбуття основного покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015 року у виді позбавлення волі звільнено умовно-достроково на 3 роки 146 днів.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки звільняючи засудженого умовно-достроково, судом не враховано того, що за весь період відбування ОСОБА_9 покарання з нього утримано всього 400,92 грн., однак вказана сума відшкодованих збитків є непропорційно малою щодо суми нанесених збитків та не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а самим засудженим не надано жодних доказів щодо погашення суми збитків в добровільному порядку. Також судом не враховано вчинення злочину обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння та тяжкі наслідки вчиненого злочину, а саме загибель малолітньої особи.

В зв`язку з цим апелянт просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник зазначає, що під час розгляду подання судом першої інстанції повно та неупереджено досліджено всі матеріали справи, надано оцінку кожній обставині та приділено увагу поясненням учасників судового засідання, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку, прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити, засудженого, його захисника та представника Кагарлицької ВК №115, які проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року засуджений за ч.3 ст. 286 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року залишено без змін. 24.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.11.2013 року по 02.12.2013 року та з 09.12.2013 року по 24.02.2015 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

Тобто, на момент розгляду подання ОСОБА_9 фактично відбув ? строку покарання призначеного судом за вчинений ним злочин.

З характеристики з місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_9 за час перебування в Житомирській УВП №8 характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, до праці в УВП не залучався.

У Кагарлицькій ВК №115 відбуває покарання з 25.03.2015 року. За період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що має два заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований різноробочим в майстерні установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань, виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Підтримує зв`язки з рідними та близькими. Вину у скоєному злочині визнав та розкаюється (а.с. 1, 15-17).

Суд першої інстанції, оцінивши докази по справі, прийшов до висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від покарання, мотивуючи своє рішення тим, що засуджений став на шлях виправлення, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, станом на 18.03.2016 року відбув ? частину строку покарання.

З даним рішенням суду колегія суддів не погоджується.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і у разі засудження за необережний тяжкий злочин після фактичного відбуття не менше 1/2 строку покарання.

Згідно матеріалів подання, вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року засуджений за ч.3 ст. 286 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року залишено без змін.

Початок строку покарання з 09 грудня 2013 року.

24.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.11.2013 року по 02.12.2013 року та з 09.12.2013 року по 24.02.2015 року у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду судом клопотання начальника Кагарлицької ВК №115, засуджений ОСОБА_9 фактично відбув 2 роки 5 місяців позбавлення волі, але з урахуванням змін, внесених до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року), ОСОБА_9 вважається таким, що відбув покарання строком 3 роки 8 місяців позбавлення волі, що формально складає 1/2 строку покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст. 81 КК України, однак на думку колегії суддів є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.
В той же час з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286 КК України в наслідок грубого порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що потягло за собою тяжкі наслідки, а саме загибель двох осіб, в тому числі малолітної особи, шкоду завдану злочином не відшкодував.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_9 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

За таких обставин, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 27 квітня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення, яким слід відмовити в задоволені подання начальника Кагарлицької ВК (№115) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, якою засудженого ОСОБА_9 від відбуття основного покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015 року у виді позбавлення волі звільнено умовно-достроково на 3 роки 146 днів скасувати.

Відмовити в задоволені подання начальника Кагарлицької ВК (№115) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015 року.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4