Справа №459/491/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000201 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого: 28.10.2004 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.187 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 01.11.2010 року цим же судом за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 09.02.2015 року цим же судом за ст. 301 ч.2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 01 лютого 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , виявивши у спальні ноутбук, належний його знайомому ОСОБА_5 , та вирішивши ним таємно заволодіти, під приводом відволікти увагу ОСОБА_5 запропонував йому вийти у двір будинку, на що останній погодився та вийшов із вказаної квартири. Реалізовуючи свій злочинний задум, від`єднавши зарядний пристрій ноутбука від електричного подовжувача, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно, викрав ноутбук марки «Lenovo G550», вартістю 1900 грн., комп`ютерну мишу «Firtech», вартістю 95 грн., яка була увімкнена у даний ноутбук, та зарядний пристрій «Lenovo», заховавши дане майно в належний йому рюкзак. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 вийшов з квартири. Своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1995,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, зазначивши, що повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. В учиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненні злочинів, відшкодування шкоди, прохання потерпілого суворо не карати.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
За таких обставин, ураховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливі лише із призначенням покарання у виді обмеження волі. При цьому, ураховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком у 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Покарання у виді штрафу у сумі 1700,00 грн., призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09.02.2015 року, необхідно виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом цього ж строку з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.

Головуючий:ОСОБА_1