Справа №: 343/520/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/48/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підчотовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження № 0000105 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Долинського районного суду від 13.08.2011 року за ст.ст. 186 ч. 2, 395 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , в квартирі за місцем проживання незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів "бальбулятор" із залишками на стінках речовини темного кольору, яка, згідно висновку експертизи № 09/12-0115 від 22 лютого 2016 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу в кількості 0,532 грами.

09 лютого 2016 року під час проведення санкціонованого обшуку у квартирі ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів "бальбулятор" із залишками наркотичного засобу - екстракту канабісу в кількості 0,532 грами, який ОСОБА_4 зберігав без мети збуту.

26 лютого 2016 року між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, зобов"язався співрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та сторони узгодили покарання у вигляді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. У провадженні не бере участь потерпілий. Тому сторонами дотримано вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, обов`язок підозрюваного щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1- 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення, характеристиці особи обвинуваченого, з врахуванням обставин, що пом"якшують покарання: щире каяття.

Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості в підготовчому судовому засіданні згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України між прокурором і підозрюваним та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої між сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та судово-трасологічної експертизи згідно висновків експертів № 09/12-0115 від 22.02.2016 року в сумі 460,80 грн. та № 136-Д від 19.02.2016 року в сумі 368,28 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2016 року, укладену між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів гомадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 829 (вісімсот двадцять дев`ять) гривень 08 копійок понесених витрат на проведення експертиз.

Речові докази: дві частини полімерних пляшок, одна з яких без дна, інша без горловини, корок з металевою вставкою, марлевий тампон з екстрактом канабісу, кількістю 0,532 грама, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при ГУНП в Івано-Франківській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: