Ухвала
іменем україни

23 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0000001 в судах першої та апеляційної інстанцій на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаного судового рішення.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі не наведено обґрунтування вимог прокурора, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судових рішень.
Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Однак, у касаційній скарзі прокурор поміж іншого, вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, як вбачається із змісту касаційної скарги, прокурор при обґрунтуванні у чому полягає незаконність оскаржуваної ухвали апеляційного суду посилається на доводи, які вже були предметом перевірки суду касаційної інстанції та які знайшли своє відображення в ухвалі ВССУ від 22 вересня 2015 року у зв`язку з чим допускається суперечностей, разом з цим вказує, що ухвала апеляційного суду від 15 квітня 2015 року не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, однак наведене рішення апеляційного суду було скасоване вищевказаною ухвалою ВССУ, що не може бути перевірено касаційним судом повторно.
Також, зі змісту мотивувальної частини скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вироком районного суду, однак у її прохальній частині порушує питання лише про скасування ухвали апеляційного суду, чим також допускається суперечностей.
Разом з цим, прокурор до касаційної скарги не долучив додатки (копії судових рішень) в кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.
У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.
При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0000001 в судах першої та апеляційної інстанцій залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3