Справа № 273/1592/15-к
Провадження № 1-кп/273/14/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000356 по обвинуваченню: ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

05.09.2015 року близько 23-ї години ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки чужого майна на гужовому возі прибув на територію ПСП «Дружба» в с. Жарі Баранівського району Житомирської області, де при відсутності сторонніх осіб, таємно викрав резервуар на пальне ( бак об`ємом 3 м3 ), вартістю 3500 грн., чим завдав вищевказаному підприємству матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи в обвинувальному акті.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він дійсно 05.09.2015 року близько 23-ї години, прибув власним гужовим транспортом на територію ПСП «Дружба» при відсутності сторонніх осіб, таємно викрав резервуар на пальне (бак об`ємом 3 м.3) та погрузивши нйого на віз і поїхав додому.06 вересня до його домогосподарства, що в селі Жарі приїхали працівники Баранівської міліції і він добровільно віддав викрадене майно. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не карати суворо.

Допитаний в судовому засіданні представник ПСП «Дружба» ОСОБА_5 , зазначив, що нині на підприємстві ПСП «Дружба» проходить процедура ліквідації і він ухвалою Господарського суду Житомирської області призначений керуючим ліквідаційною процедурою. 05.09.2015 року охоронник підприємства звернувся з заявою до міліції про викрадення з території підприємства резервуару на пальне. 6 вересня 2015 року працівниками міліції викрадене майно було повернуто. Від працівників міліції дізнався, що крадіжку вчинив житель села ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та представника та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і суд кваліфікує його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка) за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому та добровільне повернення викраденого.

Згідно ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченої ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» , суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити прокурору, представнику потерпілого і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1