Справа № 472/223/16-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2016 смт Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 19.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2015 р. біля 05:15 год. мешканець смт. Веселинове, Миколаївської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Леніна, смт. Веселинове, Миколаївської області, в напрямку вул. Одеська. В цей час йому на зустріч по дорозі ближче до правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля рухався мешканець смт. Веселинове ОСОБА_6 . Під час руху водій автомобіля ОСОБА_3 , не звертаючи уваги на пішохода, продовжував рух автомобіля в його напрямку, не вживши заходів до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, в результаті чого передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження та був доставлений до хірургічного відділення Веселинівської ЦРЛ.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 327 від 20.07.2015 у ОСОБА_6 мали місце: садна в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, струс головного мозку з крововиливами та саднами в ділянці обличчя, перелом крижі справа. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися як від ударів цими предметами так і від ударів об ці предмети. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в Веселинівську ЦРЛ, куди поступив 19.07.2015 в 06 год. 00 хв. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. пункт 2.2.1.В. перелом крижі справа відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Струс головного мозку з крововиливами та саднами в ділянці обличчя згідно пункту 2.3.3. відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження могли виникнути в наслідок дорожньо-транспортної пригоди від ударів деталями автомобіля та при падінні і ударів об тверду поверхню.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно спроможній виявити, він повинний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Згідно з висновком експертизи технічного стану № 2/159 від 06.08.2015 року:

1. На момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані та не мали невідповідальностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:1010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух. На момент ДТП фари головного світла автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 перебували в працездатному стані.

Згідно з висновком авто - технічної експертизи № 1387 від 17.02.2016 у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 у даних дорожніх умовах з моменту появи пішоходів в полі видимості в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Отже, гальмівного сліду довжиною 11,1м в даних дорожніх умовах, відповідає мінімальна швидкість руху автомобіля «Renault Kangoo» перед початком гальмування близько 48,0-50,0 км/год, оскільки в даних розрахунках не враховувалася кінетична енергія, витрачена автомобілем на деформацію деталей і подолання (якщо таке було) колесами автомобіля бордюрного каменю. Отже, з умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_3 мав технічну можливість шляхом своєчасного гальмування запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_6 з моменту появи останнього в полі видимості водія (моменту небезпеки для руху Sа = 150-200м), тому що дана відстань набагато більше зупинкового шляху автомобіля в даних дорожніх умовах (Sо = 38,5 ... 45,3м). Як вбачається з вищенаведених розрахунків, водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_3 мав у розпорядженні технічну можливість шляхом гальмування запобігти наїзду на пішохода, то дії водія ОСОБА_3 в даному випадку не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Невиконання вищевказаних вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з даною подією. Аналізуючи і зіставляючи вищевикладене, з урахуванням швидкості руху автомобіля і руху групи пішоходів по проїзній частині вул. Леніна можна прийти до висновку про те, що наїзд на пішохода ОСОБА_6 автомобілем «Renault Kangoo» під керуванням водія ОСОБА_3 стали можливими не внаслідок усвідомлено-цілеспрямованих дій пішохода ОСОБА_6 , а були результатом недотримання вимог ПДР водієм ОСОБА_3 , який дозволив рухатися по проїжджій частині вул. Леніна (в невстановленому для проїзду місці), не впевнившись у безпеці своїх дій, і внаслідок чого своїми неадекватними діями створив аварійну ситуацію.

Отже, ОСОБА_3 , умисно порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху України, під час руху по вул. Леніна в смт. Веселинове, своєчасно не загальмував, зі злочинною недбалістю поставившись до можливих наслідків порушення ним ПДР України, які міг і повинен був передбачити, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 своїм автомобілем, та внаслідок дій ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином своїми діями водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, дав визнавальні показання, які відповідають обвинувальному акту та підтвердив факт скоєння ним злочину, при викладених вище обставинах. Він визнав, що своїми діями вчинив злочин та щиро розкаюється в скоєному.

Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив свою участь в тому, що керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, у суда немає підстав. Ці показання обвинуваченого відповідають цілком всім матеріалам кримінального провадження.

Крім винних зізнань обвинуваченого ОСОБА_3 , винна останнього також підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема:

1. Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що ранком 19.07.2015 року він приїхав разом із ОСОБА_8 з с. Ставки Веселинівського району і вони вийшли біля фонтану по вул. Леніна, потім почули, як біля аптеки кричали дівчата, та пішли в їх сторону, побачивши дівчат біля магазину «Альфа», а ззаду них їхав ОСОБА_3 на автомобілі, який зупинився. Коли він із ОСОБА_8 підійшли до дівчат, автомобіль почав їхати, а біля фонтану розвернувся і поїхав назад на них. В цей час вони йшли по лівій стороні, біля аптеки, навпроти них їхав автомобіль, який не гальмував і набирав швидкість, після чого відбулось зіткнення. Зіткнення відбулось за 4 (чотири) м від бордюру, посередині дороги. Після аварії втратив свідомість. Швидку собі не викликав, викликала невідома йому особа. В результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав струс мозку, тріщину в бедрі та садни.

2. Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що близько 06:00 год. йшов додому з роботи та почув звук двигуна, а потім удар. Піднявши голову, побачив, як стояв автомобіль в напрямку кільця вул. Одеської, на капоті якого була вм`ятина, а потерпілий сидів на бордюрі між аптекою та магазином «Оріон», після чого він визвав останньому швидку допомогу.

3. Показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що близько 06:00 год. приїхав із с. Ставків з потерпілим ОСОБА_6 , спочатку були біля фонтану по вул Леніна, звідки почули крики дівчат та пішли в сторону кільца вул. Одеської, а коли вже розвернулись і почали йти назад сторону фонтану, то в цей час в їх сторону їхав ОСОБА_3 на автомобілі. При цьому, ОСОБА_10 йшов по центру дороги, а ОСОБА_3 виляв автомобілем, намагаючись уникнути зіткнення з ОСОБА_6 . Після зіткнення автомобіль зупинився. В автомобілі було розбите лобове скло.

4. Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що близько 05:00 год. ранку вона з друзями йшла в сторону фонтана по вул. Леніна, а на них їхав автомобіль, вони встигли відскочити в сторону, після чого автомобіль зупинився. В цей час пішли ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , після чого автомобіль поїхав в сторону фонтану, де розвернувся та поїхав назад. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 йшли з лівої сторони, автомобіль їхав навпроти останніх, після чого відбулось зіткнення.

5. Протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2015 року зі схемою та фототаблицями до нього, згідно яких слідчим СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 , за участю двох понятих проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди по вул. Леніна в смт. Веселинове Миколаївської області.

6. Протоколом огляду місця події від 19.07.2015 року та фототаблицями до нього, згідно яких слідчим СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 , за участю двох понятих проведено огляд домоволодіння ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено автомобіль «Renault Kangoo» з вм`ятиною капоту біля правої фари та пошкодженим склом.

7. Висновком експерта судово-медичного обстеження № 327 від 14.08.2015 року, відповідно до якого на основі даних судово-медичного огляду потерпілого ОСОБА_6 : «1. Виявлено: садна в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, струс головного мозку з крововиливами та саднами в ділянці обличчя, перелом крижі справа. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися як від ударів цими предметами так і від ударів об ці предмети. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в Веселинівську ЦРЛ, куди поступив 19.07.2015 в 06 годин 00 хвилин. 2. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. пункт 2.2.1.В. перелом крижі справа відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ важкості. Струс головного мозку з крововиливами та саднами в ділянці обличчя згідно пункту 2.3.3. відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно пункту 2.3.5. садна в ділянці верхніх та нижніх кінцівок відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. 3. Тілесні ушкодження могли виникнути в наслідок дорожньо-транспортної пригоди від ударів деталями автомобіля та при падінні і ударів об тверду поверхню.»

8. Висновком експерта судової експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу № 2/159 від 06.08.2015 року та ілюстративними таблицями до нього, відповідно до якого: «1. На момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Renault Kangoo» д.н НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані та не мали невідповідальностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух. 5. На момент ДТП фари головного світла автомобіля «Renault Kangoo» д.н НОМЕР_2 перебували в працездатному стані.»

9. Протоколом слідчого експерименту від 30.10.2015 року, відповідно до якого слідчим СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області майором міліції ОСОБА_13 , за участю потерпілого ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_6 розповів про події дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 19.07.2015 о 05:15 год.

10. Протоколом слідчого експерименту від 30.10.2015 року, відповідно до якого слідчим СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області майором міліції ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_8 розповів про події дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 19.07.2015 о 05:15 год.

11. Протоколом слідчого експерименту від 08.11.2015 року, відповідно до якого слідчим СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області майором міліції ОСОБА_13 , за участю водія ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_14 розповів про події дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 19.07.2015 о 05:15 год.

12. Висновком судової авто-технічної експертизи № 1387 від 17.02.2016 року, відповідно до якого: «1. У даних дорожніх умовах у вказаній дорожній ситуації водієві автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_3 з моменту появи пішоходів в полі видимості в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними п.12.3 ПДР. 3. Отже, гальмівного сліду довжиною 11,1м в даних дорожніх умовах, відповідає мінімальна швидкість руху автомобіля «Renault Kangoo» перед початком гальмування близько 48,0 … 50,0 км/год, оскільки в даних розрахунках не враховувалася кінетична енергія, витрачена автомобілем на деформацію деталей і подолання (якщо таке було) колесами автомобіля бордюрного каменю. Отже, з умов, викладених в ухвалі про призначення експертизи водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_3 мав технічну можливість шляхом своєчасного гальмування запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_6 з моменту появи останнього в полі видимості водія (моменту небезпеки для руху Sа = 150-200м), тому що дана відстань набагато більше зупинкового шляху автомобіля в даних дорожніх умовах (Sо = 38,5 ... 45,3м). 5.8 і 9 Свідчення водія ОСОБА_3 щодо швидкісного режиму автомобіля і по розташуванню транспортного засобу по відношенню до правого краю проїзної частини дороги під час його руху перед початком гальмування є не достовірні в силу протиріччя об`єктивної слідової інформації. Це означає безпредметність проведення досліджень за показниками водія ОСОБА_3 в зв`язку з технічною неспроможністю повідомляється слідству версії, так як будь-яка така дослідження може ввести слідство або суд в оману, чи не відображаючи фактичні обставини розвитку події. Як вбачається з вищенаведених розрахунків, водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_3 розпорядженні технічну можливість шляхом гальмування запобігти наїзду на пішохода (за даними слідчого експерименту), то дії водія ОСОБА_3 в даному випадку не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Невиконання вищевказаних вимог п. 12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з даною подією. Аналізуючи і зіставляючи вищевикладене (за варіантом виключно за показаннями свідків і потерпілого), з урахуванням швидкості руху автомобіля і руху групи пішоходів по проїзній частині вул. Леніна (встановленому для руху пішоходів місці) можна прийти до висновку про те, що наїзд на пішохода ОСОБА_6 автомобілем «Renault Kangoo» під керуванням водія ОСОБА_3 стали можливими не внаслідок усвідомлено-цілеспрямованих дій пішохода ОСОБА_6 , а були результатом недотримання вимог ПДР водієм ОСОБА_3 , який дозволив рухатися по проїжджій частині вул. Леніна (в невстановленому для проїзду місці), не впевнившись у безпеці своїх дій, і внаслідок чого своїми неадекватними діями створив аварійну ситуацію.»

За таких обставин вина ОСОБА_3 в порушенні правив безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив злочин, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено. При цьому, суд переконаний, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не може бути взятий судом, як належний доказ наявності такої обставини, яка обтяжує покарання, як скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дорожньо-транспортна пригода трапилась 19.07.2016 року о 05 год. 15 хв., а висновок був зроблений лише 19.07.2016 року о 09 год. 15 хв., тобто через 4 (чотири) години.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Враховуючи всі ці обставини суд приходить до переконання, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, скоєння останнім неумисного злочину, наявність на утриманні обвинуваченого хворого на онкологічне захворювання батька, визнання вини та щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання та доцільність його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь фінансового управління Веселинівської районної державної адміністрації вартість лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 1679 (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень19 копійок.

Суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю, оскільки підтвердженні матеріалами кримінально провадження.

Потерпілим ОСОБА_6 та його законним представником ОСОБА_7 заявлено цивільний позов на суму 20000 гривень, з яких: 10000 гривень на відшкодування спричиненого матеріального збитку та 10000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині матеріального збитку підлягають задоволенню частково в межах, передбачених ст. ст. 79 - 85 ЦПК України та наданих потерпілим рахунків, що містяться в матеріалах кримінального провадження в загальній сумі 3457 (три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 13 копійок, яка складається з:

1. грошових коштів, витрачених на бензин, для поїздки до м. Вознесенськ (проходження комп`ютерної томографії) 199,92 грн.;

2. грошових коштів витрачених на проходження комп`ютерної томографії 1100,00 грн.;

3. грошових коштів витрачених на придбання ліків 437,55 грн.;

4. грошових коштів, витрачених на проїзд до м. Миколаєва (обстеження в обласній лікарні) 119,66 грн.;

5. вартість пошкодженого одягу (джинсові штани, чоловіча сорочка, чоловічі туфлі) 1600,00 грн.

Матеріальні збитки в сумі 6542 (шість тисяч п`ятсот сорок дві) гривні 87 копійок нічим не підтверджені та ґрунтуються лише на припущеннях, а тому суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 в цій частині недоведеними.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суда України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому ОСОБА_6 завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Речові докази : легковий автомобіль «Renault Kangoo» д.н НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , підлягає залишенню останньому, як законному володільцю.

Судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень 80 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 66, 67, ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 289 КК України, ст.ст. 124, 314, 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Позовну заяву прокурора до ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області вартість лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 1679 (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять) гривень19 копійок.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 спричинений матеріальний збиток в сумі 3457 (три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 13 копійок, спричинену моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу в сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) гривень 80 копійок: /Одержувач: Веселинівське УК /Веселинівського району/КБК 24060300, код ЄДРПО 37363365, МФО 826013, р/р 0098/.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 00 копійок: /Одержувач: Веселинівське УК /Веселинівського району/КБК 24060300, код ЄДРПО 37363365, МФО 826013, р/р 0098/.
Речовий доказ: легковий автомобіль «Renault Kangoo» д.н НОМЕР_2 , залишити засудженому ОСОБА_3 , як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 .