Справа № 456/994/16-к
Провадження № 1-кп/456/171/2016
ВИРОК

іменем України
27 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луги Стрийського району Львівської області, який фактично проживає (без реєстрації) в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,з середньою-спеціальною освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ :

обвинувачений ОСОБА_4 , рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 (виконавчий лист № 453/1422/13-ц від 13.11.2013 року), тобто кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 гривень , щомісячно, починаючи з 12.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти, ігноруючи повідомлення державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ, в період з вересня 2013 року по лютий 2014 року, працюючи водієм автотранспортних засобів на підставі трудового договору від 01.04.2013 року з ФОП ОСОБА_7 , отримуючи щомісячно заробітну плату в сумі від 1 147, 00 грн. до 1 218, 00 грн.,не повідомляв адміністрацію підприємства про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, тобто умисно приховав перед ВДВС Стрийського МУЮ свої доходи, що унеможливило виконання цього рішення суду, а також, незважаючи на попередження Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції щодо сплати аліментів, заборгованість не погасив, а умисно ухилявся від виконання рішення Стрийського міськрайонного суду (виконавчий лист № 453/1422/13-ц від 13.11.2013 року), на утримання сина ОСОБА_8 .

У період з квітня 2014 року і по даний час, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати аліментів, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував та у зазначений період не звертався за допомогою з приводу працевлаштування до Стрийського міськрайонного центру зайнятості та, відповідно, не став на облік як безробітний, а також не працевлаштовувався самостійно за місцем проживання, мав від тимчасових робіт прибутки, які витрачав на власні потреби, чим допустив заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2016 року в сумі 15 153, 33 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за шість місяців відповідних платежів.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 (виконавчий лист № 453/1422/13-ц від 13.11.2013 року), тобто кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 гривень , щомісячно, починаючи з 12.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Знаючи про необхідність сплачувати аліменти, ігноруючи повідомлення державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ, в період з вересня 2013 року по лютий 2014 року, працюючи водієм автотранспортних засобів на підставі трудового договору від 01.04.2013 року з ФОП ОСОБА_7 , отримуючи щомісячно заробітну плату в сумі від 1 147, 00 грн. до 1 218, 00 грн.,не повідомляв адміністрацію підприємства про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, заборгованості погасив частково. Станом на 01.03.2016 року має заборгованість в сумі 15 153, 33 грн..
Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі винуватість обставини: визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, шкоду частково відшкодував, його особу, який раніше не судимий, обтяжуючих винуватість обставин не має, а тому суд вважає, що його слід покарати громадськими роботами в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України.

Речових доказів по справі не має.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст., ст. 368-370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин .

Вирок може бут оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб.

Головуючий-суддя ОСОБА_1