АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/271/16 Справа № 695/3203/15-к Категорія: ст.ст. 459-467 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Супоєвка, Яготинського району, Київської області, жителя українця, громадянина України, з середньою освітою,

На ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_9 про перегляд вироку Золотоніського районного суду Черкаської області від 15.08.2012 року за нововиявленими обставинами.

в с т а н о в и л а :
Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року ОСОБА_10 засуджено за п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; ОСОБА_9 - за п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18.12.2012 року апеляційні скарги засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та їх захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 залишено без задоволення, а вирок суду - без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2013 року касаційні скарги засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18.12.2012 року без змін.

14.09.2015 року засуджений ОСОБА_9 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами.

Засуджений ОСОБА_9 просив суд скасувати вирок Золотоніського районного суду від 15.08.2012 і постановити новий вирок з урахуванням доводів викладених в Рішенні Європейського суду з прав людини від 09.07.2013 року в справі Вінтер та інші проти Об`єднаного Королівства. Зазначити у вироку мінімальний строк відбуття покарання для можливосі подати клопотання про дострокове звільнення.

Свої вимоги в заяві ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що він дізнався про вказані обставини 3 серпня 2015 року, коли отримав поштою матеріали від Харківської правозахисної групи, а тому вважає, що ним дотримано трьох місячного терміну для подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Також засуджений вказує на те що при призначенні йому покарання не враховано обставини викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини від 09.07.2013 року в справі « Вінтер» та інші проти Об`єднаного Королівства, незазначений мінімальний строк відбування покарання для можливості подачі клопотання до суду про звільнення по умовно достроковому звільненню, який буде дійсний і не буде порушувати Конвенції.

Ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Черкаської області від 2 листопада 2015 року, визначена підсудність розгляду заяви засудженого ОСОБА_9 Драбівському районному суду Черкаської області.

Ухвалою Драбівського районного суду від 13 січня 2016 року заяву ОСОБА_9 про перегляд судового рішення залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що ст. 459 КПК України визначено чіткий перелік обставин які законодавець вважає нововявленими і на жодну з них не посилається засуджений.

Не погодившись вказаною ухвалою ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на вказане рішення та проси суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Драбівського районного суду та направити матеріали кримінального провадженя на новий судовий розгляд.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_9 мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував положення ст. 28 Конституції України ст. 50 КК України ст. 3 Конвенції « Про захист основних прав та свобод людини 1950 р. в яких зазначено що метою покарання є не помста та приниження людської гідності та кримінальне покарання повинно найліпше співвідноситись з людяністю.

Крім того засуджений ОСОБА_9 зазначає, що суд фактично не розглянув справу не перевірив його доводи викладені в заяві та помилково сформулював висновок, що заява не містить обставин які відносяться до нововиявлених.

11 квітня 2016 року ОСОБА_9 доповнив свої апеляційні вимоги та обґрунтував свої апеляційні вимоги тим, що під час розгляду справи за нововиявленими обставинами всупереч вимогам ст. 384 КПК України в ході підготовчого судового засіданні не роз`яснив йому право на розгляд його справи судом присяжних.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора ОСОБА_12 , яка запереречила проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 , адвоката Менших та засудженого ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так ч.2 ст. 459 КПК України зазначено вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими, а саме:

-штучне спотворення або підроблення доказів, неправдивість перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого на яких ґрунтується вирок;

-зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді, судді чи суду під час кримінального провадження;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого нормативного акта, застосованого судом;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того ч.4 ст. 459 КПК України зазначено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони чи нормативно правові акти, що діяли на час здійснення провадження не допускається.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов ірного висновку, що Доводи засудженого ОСОБА_9 фактично зводяться до необхідності перегляду призначеного судом покарання, що не є ново виявленою обставиною в розумінні ст. 459 КПК України в редакції.

Доводи засудженого ОСОБА_9 про порушення його прав, а саме нероз`яснення йому права на розгляд справи судом присяжних колегія суддів вважає безпідставними, оскільки главою 34 КПК України не передбачено можливості розгляду справ за нововиявленими обставинами судом присяжних.

Інших порушень закону, які б тягли безумовне скасування рішення суду першої інстанції колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 459-467 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Драбівського районного суду від 13 січня 2016 року про відмову в перегляді вироку Золотоніського міськрайонного суду від 15 серпян 2012 року за нововиявленими обставинами без змін.

Головуючий :

Судді :