печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2016 року

Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючогао судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінабад, республіки Таджикистан, громадянина республіки Киргистан, освіта неповна середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.08.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнився, згідно закону України «Про Амністію» 30.05.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 22.10.2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Станція метро Дружби народів», що розташована по бульвару Дружби Народів, 28 в м. Києві, побачив раніше не знайому жінку з відкритою жіночою сумкою та з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до зазначеної жінки. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 правою рукою проник у жіночу сумку, та таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_8 , а саме гаманець шкіряний, вартістю 500 грн, у якому знаходились грошові кошти у сумі 128 грн. та 2 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на день вчинення злочину, складало 45,2 грн., а всього на загальну суму 673,2 грн. після чого, залишив місце вчинення злочину, але невдовзі був затриманий працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства, зазначивши, що давав їх добровільно, без примусу з боку працівників міліції.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно 22.10.2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Станція метро Дружби народів», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає викрав у незнайомої йому жінки шкіряний гаманець, у якому знаходилися грошові кошти.

Щиро розкаявся в чиненому та просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю і суд кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;

- особу обвинуваченого, який має місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді арешту на певний строк.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23.10.2015 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання та звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 передбачені ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час.

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Речові докази, а саме: гаманець шкіряний «Катана», та грошові кошти у сумі 128 грн. та 2 долари США, які передані на зберігання ОСОБА_8 - залишити останній, як власниці.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1