АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1019/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/344/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.03.2013 року за № 0000009, про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина

України, директора ТОВ «ТПК Памір», раніше не судимий, зареєстрований

та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченнями строків давності, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За обставин, встановлених судом першої інстанції згідно обвинувального акту та викладених в ухвалі Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на посаді директора ТОВ «ВБК Еліта», розташованого за адресою: м Кривий Ріг, вул. Філянського, 12, приблизно в липні місяці 2009 року, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонував раніше знайомій йому ОСОБА_6 , яка була засновником ТОВ «ВБК Еліта» і з якою він перебував у ділових відносинах, передати йому для розвитку вищевказаного підприємства, а саме, для придбання, модернізації, реконструкції обладнання, що перебуває на балансі ТОВ «ВБК Еліта», грошові кошти. ОСОБА_6 , переслідуючи мету розвитку підприємства, дала згоду на передачу ОСОБА_7 грошових коштів, після чого вони домовилися про умови передачі коштів і комплекс заходів, спрямованих на розвиток ТОВ «ВБК Еліта».

Після чого, ОСОБА_6 , неправильно оцінюючи спеціально створену ОСОБА_7 ситуацію, спрямовану на заволодіння належними їй коштами для особистих цілей, будучи введеною в оману щодо справжніх намірів, в період часу з 13.07.2009 року по 28.02.2011 року, перебуваючи поблизу приміщення «Автовокзалу», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Дніпропетровське шосе, 1, передала ОСОБА_7 , для розвитку підприємства ТОВ «ВБК Еліта», грошові кошти у сумі 172332,40 гривень. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету збагачення, достовірно знаючи, що не виконуватиме взяті на себе зобов`язання, взяв вищевказану суму грошових коштів та з місця скоєння злочину зник.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи за № 1330/1331-14 від 28.10.2014 року, документально підтверджується отримання ТОВ «ВБК Еліта» грошових коштів в сумі 172332,40 гривень від ОСОБА_7 за період часу з 13.07.2009 року по 28.02.2011 року у вигляді поворотної фінансової допомоги, крім того документально підтверджується повернення грошових коштів ТОВ «ВБК Еліта» ОСОБА_7 за період часу з 13.07.2009 року по 28.02.2011 року у сумі 103000 гривень у вигляді повернення поворотної фінансової допомоги. Також документально підтверджується заборгованість ТОВ «ВБК Еліта» перед ОСОБА_7 по рахунку 372 у сумі 89064 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 13.07.2009 року по 28.02.2011 року, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , отримав від останньої грошові кошти загальною сумою 13936 гривень, які до теперішнього часу їй не повернув, взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов передачі йому грошових коштів, спрямованих на розвиток та придбання обладнання для підприємства ТОВ «ВБК Еліта», не виконав, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 13936 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство).

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року ОСОБА_7 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду.

Питання з речовими доказами вирішене.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в період з 13.07.2009 року по 28.02.2011 року, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та на момент розгляду провадження минуло три роки з часу вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що підготовче провадження і судовий розгляд були здійснені за її відсутності як потерпілої; її не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судових засідань; під час проголошення оскаржуваного судового рішення вона не була присутня з незалежних від неї причин та копію цього рішення їй надіслано не було.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, не врахував наявні в матеріалах провадження докази ухилення обвинуваченого від досудового розслідування, зокрема, постанови слідчого про привід та розшук обвинуваченого, постанови про зупинення та поновлення досудового розслідування.

Потерпіла стверджує про допущення судом першої інстанції неповноти судового розгляду, шляхом неврахування в якості доказу дванадцяти розписок, які були надані їй ОСОБА_7 в період з 13.07.2009 року по 03.01.2010 року, і які є прямим доказом отримання ним грошових коштів в сумі 566000,00 гривень.

На думку апелянта, суд першої інстанції, здійснюючи підготовче провадження та судовий розгляд, не ознайомився з усіма матеріалами провадження та не звернув увагу на те, що судовий експерт не зміг підтвердити внесення обвинуваченим отриманих від потерпілої грошових коштів у сумі 566000,00 гривень, оскільки саме в цьому і полягав злочинний намір ОСОБА_7 , що є прямим доказом його вини.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та потерпіла підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; обвинувачений заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.

Так, з огляду на положення ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та прослухавши технічний запис судового засідання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно вимог статті 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має чітко визначений обсяг прав, серед яких, подавати докази суду, заявляти відводи і клопотання, давати пояснення, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні.

Частиною 2 статті 314 КПК України передбачено, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

При прослуховуванні технічного запису підготовчого судового засідання та судового розгляду було встановлено, що суд першої інстанції здійснив підготовче судове засідання та судовий розгляд за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , чим суттєво порушив права потерпілої, визначені КПК України.

Наявні в матеріалах провадження повістки про виклик до суду потерпілої не спростовують доводи потерпілої в її апеляційній скарзі про те, що її належним чином не було повідомлено про час розгляду провадження, оскільки зазначені повістки були повернуті до суду першої інстанції за закінченням терміну зберігання (т. 3 а.к.п. 47-48, 54-56).

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними і тягнуть за собою скасування судового рішення відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, яким передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, та яке виключає можливість ухвалення апеляційним судом свого рішення, а тому апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, необхідно скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та в ході якого належить усунути вищевказані порушення, і ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.

У зв`язку зі скасуванням вироку з вищеназваних підстав, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_6 , які слід перевірити при новому розгляді кримінального провадження судом першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.03.2013 року за № 0000009, відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4