Справа № 1-111/10
Номер провадження 1-111/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.10 року

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М.О.,

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю прокурора - Кілічук Й.Й..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 17 лютого 3 951 року народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України з середньо-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.І КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 07.02.2010 року, в м. Рахів, Закарпатської області, знаходячись на стаціонарному лікуванні у Рахівеькій центральній лікарні, в палаті М? З, де одночасно лікувалися хворі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, маючи вільний доступ до речей, які знаходилися в палаті, таємно викрав мобільний телефон марки LG -В- 3000, вартістю 350 гривень із СІМ карткою оператора мобільного звязку Київстар, вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 26 гривень, загальною вартістю 401 гривня, що належав ОСОБА_2, і знаходився на його тумбочці біля ліжка, а також гроші в сумі 450 гривень, що належали громадянину ОСОБА_3, . знаходилися в кишені піджака, чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 401 гривень, ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 450 гривень.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 вину свою у скоєному злочині повністю визнав, та показав суду.

З 05.02.2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Рахівській районній лікарні в палаті № 3. В той же час в палаті лежали троє інших хворих, з яких він знав лише ОСОБА_4. Для подальшого лікування йому необхідно було поїхати в м. Ужгород в обласну лікарню судинної хірургії, однак на таке обстеження та дорог>' в м. Ужгород, в нього не було кошів, тому 07.02.2010 року близько 20 години, коли він побачив, що всі хворі сплять, викрав гроші, які знаходилися в паспорті на тумбочці одного з хворих. При цьому гроші він не рахував, вийняв їх з паспорта та поклав собі в кишеню. З іншої тумбочки в палаті взяв мобільний телефон, якої марки не памятає Після чого забрав свої речі і вийшов з лікарні, пішов на автовокзал сів у автобус Івано-Франківськ -Ужгород, де відразу заснув. Водій автобуса розбудив його в м. Хуст, та повідомив щоб він розрахувався за проїзд, коли посягнув рукою до себе вправу кишеню, тоді виявив, що ні грошей, ні мобільного телефону в кишені немає. Того ж дня дизельним поїздом він повернувся з м. Хуст до м Тячів, звідки на автобусі доїхав до смт. Солотвино, Тячівського району, зайшов в магазин побутової техніки, де працює його знайомий, який повідомив, що його розшукує міліція.

Розкаюється у скоєному, викрадений ним телефон разом з сім картою та грішми зобовязується повернути потерпілим: ОСОБА_2 та ОСОБА_3В відповідно.

Потерпілий ОСОБА_2, допитаний в ході судового слідства, показав суду, що 05.02.2010 року в палату де лікувалися він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поступив ОСОБА_1. 08.02.2010 року близько 01 години він прокинувся, коли хотів подивитися скільки годин, посягнув рукою до тумбочки, щоб подивитися на свій мобільний телефон марки LG-3000 побачив, що телефон зник. При цьому, хворий ОСОБА_1 пішов з лікарні не повідомляючи ні лікаря, ні їх, тому вони відразу запідозрили його в скоєнні крадіжки. Коли в палату прийшла медсестра ОСОБА_7, то вони повідомили її про крадіжку і попросили, щоб вона заявила в міліцію. Крадіжкою йому спричинена матеріальна шкода в сумі 401 гривня, ще становить вартість телефону, сім карти мережі «Київстар». Однак цивільний позов до підсудного ОСОБА_1 він не заявляє, немає до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_3 допитаний в ході досудового слідства пояснив, що він також перебував на стаціонарному* лікуванні в хірургічному відділенні Рахівської ЦРЛ. 05.02.2010 рою до них в палату поступив ОСОБА_1. 08.02.2010 року близько 01 години він прокинувся, бо один із хворих, що знаходився в їх палаті погано себе почував, тоді ОСОБА_2 хотів подивитися на телефон скільки годин, однак: виявив, що телефона на тумбочці не було, а він одразу виявив, що з кишені його піджака пропали гроші в сумі 450 гривень (а.с. 18-20).

В судове засідання потерпілий ОСОБА_3 не зявився через хворобу ( довідка та виписка з історії хвороби додається). Однак надаї суду письмову заяву в якій просить кримінальну справу про обвинувачення - розглядати без його участі. Покази дані ним в ході досудового слідства повністю підтримує. Претензій до підсудного ОСОБА_1 матеріального та морального характеру немає.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1 вина, його доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

-протоколом усної заяви про злочин від 11 лютого 2010 року, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 заявив про те, що близько 23 голини 07.02.2010 року, в палаті № 3, Рахівської районної лікарні де він знаходився на стаціонарному лікуванні, невстановленою особою, було викрадено мобільний телефон «LG» разом з сім картою (а.с. 4);

-протоколом усної заяви про злочин від 11 лютого 2010 року, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 заявив про те, що близько 23 години 07.02.2010 року, в палаті № 3, Рухівської районної лікарні, де він знаходився на стаціонарному жуванні, невстановленою особою, з кишені його піджака було викрадено гроші сумі 450 гривень (а.с.5);

-протоколом огляду місця події та фототаблицями до протоколу огляду місця події (а с.6-9);

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину дані цю особу підсудного ОСОБА_1., помякшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Обставинами, що пом'якшують вину підсудного ОСОБА_1, є те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, проживає у важких матеріально-побутових умовах.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 в ході досудового слідства та судом не встановлено.

Враховуючи наведено, дані про особу підсудного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, послідуюче виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 підлягає звільненню від відбування покарання з випробування

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання за цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - підписку про невиїзд

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: Марусяк М.О.