АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004456 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1)28 серпня 2000 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі, 2)09 листопада 2004 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 198, ч. 1 ст. 263, ст. ст. 70, 71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 3)27 березня 2007 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391, ст. 71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 4)14 листопада 2012 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 06 лютого 2014 року звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, також вирішено питання щодо речових доказів; обвинувачений просить застосувати до нього ст. ст.69, 75 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд при призначенні йому покарання не врахував, що він є сиротою, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, під час відбування попередніх покарань до нього не застосовувалося умовно дострокове звільнення, знаходився у цивільному шлюбі і виховував малолітнього сина дружини, потерпілий не має до нього претензій та позов не заявляв.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції прокурор заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на їх необґрунтованість.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 21 листопада 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля другого під`їзду будинку № 33 по вул. Гладкова в м.Дніпропетровську, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , в руках якого знаходився чорний пакет, і у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, де реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи біля ліфтової шахти вказаного під`їзду, наніс потерпілому один удар кулаком в праву частину обличчя, чим застосував фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та шляхом ривка, діючи відкрито, повторно, з корисливих мотивів, заволодів майном ОСОБА_8 і з викраденим втік, а саме: гаманцем чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 100 гривень, банківською карткою «Приват Банк» виданою на імя ОСОБА_8 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, мобільним телефоном «Nokia» моделі 2323 вартістю 205 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, на рахунку вказаного мобільного телефону знаходились грошові кошти у розмірі 45 гривень, пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму у 350 гривень.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах і є правильним, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не були враховані усі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, то при його призначенні судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінального закону, врахована тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відносяться згідно із ст.12 КК України до категорії тяжких, особа винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлено обставини, що обтяжують покарання, - рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та його сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, що є ближчим до мінімальної межі санкції зазначеної статті, без застосування ст. ст. 69, 75 КК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції того, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є необґрунтованими, оскільки така обставина судом врахована при призначенні йому покарання, про що зазначено у вироку суду.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він є сиротою, не можуть бути взяті до уваги судом при призначенні покарання, оскільки відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» такий статус має дитина, в якої померли чи загинули батьки, тоді як обвинувачений вчинив злочин після досягнення повноліття.

Перебування обвинуваченого у цивільному шлюбі та виховання малолітнього сина дружини, неофіційне працевлаштування на думку колегії суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджуються, а обвинуваченим доказів на підтвердження зазначених відомостей суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи обвинуваченого щодо неврахування судом відсутності у нього адміністративного нагляду, а також того, що раніше він не звільнявся від відбування покарання умовно-достроково не є на думку колегії суддів обставинами, що пом`якшують покарання.

Щодо посилання ОСОБА_7 на ігнорування судом позиції потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій та позов не заявляв, то на переконання колегії суддів дані обставини не мають вирішального значення для суду при призначенні покарання.
Враховуючи викладене, зазначені обвинуваченим обставини не вказують на те, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому підстави для застосування ст.75 КК України відсутні.
Також не встановлено судом підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом у відповідності до ст. 69 КК України, оскільки вказані обставини не є такими, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 26 грудня 2015 року по 23 березня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 26 грудня 2015 року по 23 березня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4