Справа № 159/1363/16-к Провадження №11-кп/773/375/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 115КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження № 0000271 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковеля, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , там же проживав до затримання, з повною загальною середньою освітою, розлученого, працював до затримання на тимчасових роботах, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі винного. Вказує, що він визнав себе винним та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Зазначає, що суд не врахував думку потерпілої ОСОБА_9 , яка не наполягає на суворій мірі покарання, а також те, що ним вживалися заходи для надання допомоги потерпілій. Просить змінити вирок, пом`якшивши йому покарання.
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання ухвалено рахувати з 13.02.2016 року.

Ухвалено зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання час перебування його під вартою з 13 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року, а саме 124 (сто двадцять чотири) дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 70 000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 5 193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три) гривні 24 копійки процесуальних витрат.

Вироком вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 13 лютого 2016 року, біля 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки з співмешканкою ОСОБА_10 , яка виникла на побутовому ґрунті, з метою вбивства, умисно наніс останній множинні удари ножем (не менше чотирьох) в життєво-важливі ділянки тіла в область грудної клітки та живота, від яких потерпіла ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в лікарні.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які скаргу підтримали та просили пом`якшити покарання, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, вважаючи вирок суду законним, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_10 ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України і в цій частині не оскаржуються.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані місцевим судом за ч. 1 ст. 115 КК України і теж ніким не оспорюются.
Тому, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України кримінальне провадження апеляційним судом переглядається в межах поданої апеляційної скарги.
Твердження обвинуваченого про те, що призначене йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через суворість, є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , місцевий суд дотримався вимог ст. 65 КК України, вказавши у вироку які саме обставини кримінального провадження, дані щодо особи обвинуваченого та обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, ним враховано.

Зокрема, судом було враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, даний злочин обвинувачений скоїв у стані алкогольного сп`яніння, що визнано судом обставиною, яка обтяжує покарання.
Враховано судом і дані щодо особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, до затримання працював на тимчасових роботах, а також те, що ОСОБА_6 щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду та частково моральну шкоду, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання.
Отже, враховуючи пом`якшуючі обставини покарання та дані щодо особи винного, суд призначив покарання ОСОБА_6 ближче до мінімальної межі , передбаченої санкцією статті закону за яким його засуджено.
Не зазначення у вироку думки потерпілої ОСОБА_9 про те, що вона не наполягала на суворому покаранні, на що вказує обвинувачений у скарзі, не є підставою для пом`якшення призначеного йому покарання, враховуючи тяжкість наслідків смерть молодої людини на утриманні якої знаходилося двоє малолітніх дітей.
Не є тими обставинами, які знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 і те, що останній не залишив місце події та вжив заходи щоб надати допомогу потерпілій, викликавши швидку допомогу. Як видно з вироку, суд ці обставини теж врахував при призначені покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України у виді десяти років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України для пом`якшення покарання, суд апеляційної інстанції не вбачає.
За таких обставин апеляція обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року (день постановлення ухвали апеляційним судом), оскільки попереднє ув`язнення з 13 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року зараховано судом першої інстанції.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2016 року щодо нього без зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_6 зарахувати у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 15 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді