Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Києві 04 липня 2016 року касаційну скаргу прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
встановила:
Прокурор звернувся до касаційного суду з скаргою в якій, просить судові рішення щодо ОСОБА_4 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Вважає, що вирок та ухвала є незаконними та необґрунтованими та підлягають скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Однак касаційна скарга прокурора не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України. Відповідно до пункту четвертого частини другої вказаної статті касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Зазначаючи про порушення судами певних норм, скаржник має належно обґрунтувати свої доводи й зазначити, які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення.

Проте скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, всупереч зазначеним вимогам прокурор у касаційній скарзі вказує на неправильність, на його думку, оцінки доказів на підставі яких постановлено судові рішення щодо ОСОБА_4 , що виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.

Крім того, скаржник у скарзі порушує питання про скасування рішень постановлених щодо ОСОБА_4 у тому числі й з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Однак, обґрунтовуючи свою скаргу прокурор наводить певні доводи щодо його незгоди з вироком, та не зазначає про порушення допущені апеляційним судом при розгляді провадження. Прокурор лише твердить про те, що апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду без вказівки на те, які саме норми закону порушено апеляційним судом. Вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, прокурор не зазначає, які саме зазначені ним в скарзі для скасування чи зміни вироку місцевого суду підстави (доводи), залишились не розглянуті апеляційним судом.

Разом з тим, обґрунтовуючи свою скаргу, прокурор наводить доводи щодо його незгоди і з вироком Шевченківського районного суду м. Києва, хоча оскаржує вирок Солом`янського районного суду м. Києва.

Зазначені недоліки позбавляють колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.
Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:
Касаційну скаргу прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7