Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

провадження №1-кп/279/94/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженеромтехнологом ВП "Локомотивного депо Коростень ДТГО "Південно-Західна залізниця", зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 03.06.2015 року близько 13 години знаходячись в службовому кабінеті Локомотивного депо, розташованого по вул.Кузмінського, 21 в м.Коростені, на грунті виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область обличчя та тримаючи обома руками останнього за вуха вдарив його головою об стіл, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м"яких тканин носа, підшкірної гематоми правої надбрівної дуги, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я.
Діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.125 ч.2 КК України.
Вказані обставини підтверджуються показаннями потерпілого, обвинуваченого, свідків, висновками експертиз, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину на початку судового засідання не визнав і показав, що 03.06.2015 року перебував на своєму робочому місці де панувала звичайна робоча обстановка, характерна для роботи його відділу. Між ним та потерпілим давно існують непорозуміння. В той день на Київ мала бути відправлена певна інформація, яка була підготовлена ОСОБА_5 неякісно. В ході нетривалих перемов він зрозумів, що ОСОБА_5 не сприймає завдання, не бажає дану інформацію переробити. Після того, як він повідомив останньому, що відповідальність за це буде на ньому, ОСОБА_5 висловився на його адресу нецензурною лайкою. Це вивело його з рівноваги, тому він не втримався і вдарив ОСОБА_5 по переніссю. Потім між ними виникла словесна перепалка з погрозами, що додало емоцій, тому він схопив ОСОБА_5 за вуха та намагався нанести другий удар. Однак, ОСОБА_8 від другого удару закрився руками, завалився на стіл. Не пам"ятає чи кровотеча у потерпілого настала від першого чи від другого удару. Зрозумівши, що вчинив неправильно пішов повідомити про даний випадок начальника депо. Вважає, що струсу головного мозку спричинено не було, оскільки струс нічим не діагностується, тому даний факт зафіксовано лише зі слів потерпілого. Конфлікт спровокував потерпілий, тому цивільний позов не визнає, вважає підтвердженим факт витрат на проведення дослідження МРТ. В подальшому зазначив, що визнає свою вину, оскільки не стримався внаслідок образи його честі та гідності ОСОБА_5 ..
Свідок ОСОБА_10 показав, що про конфлікт в кабінеті охорони праці, який відбувся між сторонами йому стало відомо від ОСОБА_11 . Коли вони прийшли до вказаного кабінету він побачив ОСОБА_5 , який сидів на стільці та ОСОБА_9 . У ОСОБА_12 біля носа була кров, він повідомив, що його вдарив ОСОБА_7 , якого в кабінеті не було. Вважає, що даний конфлікт відбувся між ними через непорозуміння в роботі. На його погляд ОСОБА_5 перебував в нормальному стані, свідком втрати свідомості останнім не був.
Свідок ОСОБА_13 показав, що з 1970 року працює на підприємстві. Знає обох сторін кримінального провадження. На час події, яка між ними трапилась, займав посаду голови правління та майстра. Пам"ятає, що йому зателефонував ОСОБА_11 і попросив прийти у відділ охорони праці. В зазначеному відділі побачив ОСОБА_5 , який сидів на стільці з подряпинами на обличчі, з носа йшла кров. По виду ОСОБА_5 він бачив, що той перебуває в стані потрясіння, потребував медичної допомоги. Йому надавали медичну допомогу, в тому числі з застосуванням нашатирного спирту, а потім хтось пішов з ним до медпункту. ОСОБА_7 в кабінеті в цей момент не було. Про те, що сталось розповідала ОСОБА_14 , яка повідомила , що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стався спір по роботі. З показань свідка ОСОБА_15 слідує, що відразу після закінчення обідньої перерви, десь хвилин п"ять сім на другу, йому зателефонував ОСОБА_5 , який повідомив про побиття. Про це він повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .. Втрьох вони прийшли до кабінету відділу з охорони праці. Серйозних побоїв на потерпілому він не побачив, про кількість нанесених йому ударів мови не було, втрати свідомості на бачив. Зі слів ОСОБА_5 йому стало відомо про те, що ОСОБА_7 підійшов і "просто вдарив". На запитання суду показав, що зі слів ОСОБА_7 йому відомо про те, що ОСОБА_5 висловився на його адресу нецензурною лайкою. В ході проведення службового розслідування, крім ОСОБА_7 , ніхто про це не казав, однак у висновку комісія схилилась на сторону ОСОБА_7 , оскільки останній тривалий час працював на керівній посаді і на подібні вчинки скарг не надходило.
В подальшому, на запитання обвинуваченого, свідок зазначив, що ставив підпис під поясненнями ОСОБА_9 , яка вказувала на те, що мала місце нецензурна лексика.
Свідок ОСОБА_16 показала, що станом на 03.06.2015 року працювала на посаді інженера з охорони праці. Знаходилась в кабінеті коли між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпочався конфлікт з виробничих питань. В якийсь момент розмова між ними почала відбуватись на підвищених тонах. Повернувшись вона побачила, як ОСОБА_7 знаходячись біля робочого місця ОСОБА_5 кулаком б"є його по обличчю. Вона двічі запитала ОСОБА_7 що той робить, після чого останній відпустив ОСОБА_17 та залишив кабінет. Зазначила, що в ході даного конфлікту відволікалась, оскільки робила копії документів на копіювальному пристрої, який розташований на підвіконні. Після нанесення ударів бачила на обличчі ОСОБА_5 почервоніння та кров. Особисто вона ніякої допомоги ОСОБА_5 не надавала, останній звернувся за допомогою до медпункту, звідки був направлений до лікаря.
Письмовими доказами, якими також стверджується винуватість обвинуваченого є : витяг з ЄРДР з якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 15.07.2015 року з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.125 КК України; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення 15.07.2015 року за №3772, зі змісту якого слідує, що потерпілий вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка в присутності ОСОБА_16 03.06.2015 року близько 13 години спричинила тілесні ушкодження та заява потерпілого на адресу начальника Коростенського МВ; довідка травмпункту Коростенського ЦМЛ №2974 від 03.06.2015 року зі змісту якої слідує, що ОСОБА_5 3.06.2015 року о 15 годин 40 хвилин надавалась медична допомога внаслідок отриманого забою м"яких тканин носа та підшкірної гематоми правої надбрівної дуги та рекомендовано з"явитись в поліклініку; акт проведення розслідування нещасного випадку від 16.07.2015 року за висновком якого нещасний випадок, який мав місце 03.06.2015 року не пов"язаний з виробництвом, оскільки стався внаслідок з"ясування особистих стосунків невиробничого характеру між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; висновок судово-медичної експертизи № 433 від 09.10.2015 року та висновок додаткової судово-медичної експертизи № 289 від 09.07.2015 року з якого слідує про наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, забою м"яких тканин носа, підшкірної гематоми правої надбрівної дуги, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Для проведення даної експертизи було представлено медичну документацію хворого ОСОБА_5 ; протокол слідчого експерименту від 10.11.2015 року, який проводився з потерпілим ОСОБА_5 та відображає послідовність події і нанесення тілесних ушкоджень потерпілому; висновок додаткової судово-медичної експертизи №497 від 19.11.2015 року, яка проводилась по матеріалам кримінального провадження, в тому числі даних проведення слідчого експерименту, на підставі яких експерт зробив висновок про те, що наявні у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах та в термін, зазначених в матеріалах кримінального провадження та відображених в протоколі проведення слідчого експерименту .
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Заява обвинуваченого про те, що він ставить під сумнів заподіяння потерпілому струсу головного мозку спростовується дослідженими в судовому засіданні висновками єкспертиз. Будь-яких клопотань щодо проведення іншої експертизи обвинуваченим в судовому засіданні не заявлялось, тому досліджені висновки судово медичного експерта суд вважає належним та допустимим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б свідчили про їх неправдивість, суду не подано.
З врахуванням вищенаведеного позиція ОСОБА_7 щодо винуватості у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень судом розцінюється як форма самозахисту .
Як особа ОСОБА_7 працездатного віку, по місцю проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе обрати покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу. Обраний вид та розмір покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
В обгрунтування позовних вимог подано копію листка непрацездатності, копію чеку про проведення оплати обстеження в сумі 430 гривень, протокол лікування застрахованої особи в якому зазначена загальна вартість на курс лікування в сумі 922, 56 гривень.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов не визнав.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно- процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, враховуючи, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 5000гривень, з врахуванням втрат немайнового характеру, які він зазнав внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, їх тяжкості, впливу негативних обставин на його життя та зусиль для їх відновлення, що буде розумним, достатнім та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню на суму 430 гривен. Витрати понесені на придбання знімків, проведення обстеження електроенцифацелограми потерпілим не підтверджено. Зазначена в протоколі лікування застрахованої особи загальна вартість лікування в розмірі 922, 56 гривень також не може вважатись належним та допустимим доказом на підтвердження понесених витрат, оскільки забезпечення медичними препаратами осіб, які застраховані на медичне страхування та поступають на лікування в медичні заклади проводиться відповідно до положення та статуту організації, яка їх застрахувала і не може вважатися витратами, які несе особа.
Судові витрати понесені потерпілим на сплату судового збору, за правилами ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 206 гривень 70 копійок.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1360 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5000 гривень заподіяної моральної шкоди та 430 гривень заподіяної матеріальної шкоди, а також 206 гривень 70 копійок понесених судових витрат.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через
Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: