Справа № 274/3524/16-к
Провадження №1-кп/0274/325/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

потерпілого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.05.2016р. за №0000788 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.11.2014р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.1, 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та скоїв новий корисливий злочин.

Так 13.05.2016 року, близько 01 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в дворі будинку №12 по вул. Руській у м. Бердичеві, за допомогою шматка цегли розбив бокове скло на водійських дверях даного автомобіля та, не відчиняючи їх, через отвір у склі повторно, таємно викрав з салону автомобіля відео-реєстратор марки «DOD F900» вартістю 850 гривень, належний ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю. Суду повідомив, що в той день, повертаючись додому у нічний час, в автомобілі „Рено чорного кольору помітив відео-реєстратор. Вирішивши його викрасти, він узяв з пісочника цеглину, розбив скло автомобіля зі сторони водія, та узявши відео-реєстратор пішов додому. Оскільки даний реєстратор не заряджався, на наступний день продав його на ринку за 100 грн. Отримані гроші витратив на власні потреби. Забираючи з автомобіля відео-реєстратор розумів, що скоює злочин. Для чого так вчинив пояснити не може, однак у скоєному розкаюється та запевняє, що більше такого не станеться. Стверджує про відшкодування потерпілому заподіяних збитків.

Окрім повного визнання вини самим обвинуваченим, його винуватість у скоєнні інкримінованого діяння у повній мірі стверджується також іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що в ніч з 12 на 13 травня 2016 році у його автомобілі було розбите ліве бокове скло та з його салону викрадено відео-реєстратор. Ушкодження автомобіля виявив його сусід близько 07 години ранку, про що повідомив його по телефону. Повернувшись додому з роботи, він побачив, що бокове скло у автомобілі дійсно розбите, а з його салону зник відео-реєстратор. У зв`язку з цим були викликані працівники поліції, які в подальшому знайшли злодія та повернули викрадене майно. Оскільки відео-реєстратор йому повернуто, а вартість ушкодженого скла обвинуваченим відшкодовано, претензій до нього він не має та просить суворо його не карати.

Із заявою про викрадення належного йому майна потерпілий звернувся 13.05.2016р., про що свідчить протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від вказаного числа (а.с.21). Відповідно до його змісту, в період часу з 23 год. 40 хв. 12.05.2016р. по 07 год. 30 хв. 13.05.2016р., невстановлена особа, шляхом розбиття скла водійських дверцят автомобіля „Reno Kango, таємно викрала з нього відео-реєстратор «DOD F900», належний ОСОБА_4 , чим заподіяла йому шкоди на суму близько 950 грн.

Місце скоєння злочину встановлено згідно протоколу огляду місця події від 13.05.2016р., в ході складання якого було оглянуто автомобіль «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився навпроти третього під`їзду будинку №12 по вул.. Руській у м. Бердичеві. В ході огляду встановлено пошкодження скла передніх водійських дверцят, а в салоні автомобіля виявлено цеглину (а.с.22-25).

Викрадене у потерпілого майно, а саме відео-реєстратор «DOD F900» з кріпленням до нього, було вилучено у свідка ОСОБА_7 в приміщенні Бердичівського відділу поліції за адресою: м. Бердичів, вул. Героїв України, 67, про що свідчить протокол огляду місця події від 26.05.2016р. з фото-таблицею до нього (а.с.26-27).
Зазначений відео-реєстратор, вилучений у ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_4 , відповідно до постанови слідчого від 10.06.2016р. та розписки потерпілого (а.с.28-29).
Вартість викраденого у потерпілого відео-реєстратора засвідчено довідкою магазинку ТОВ „Дієса, відповідно до змісту якої, станом на 14.05.2016р., вона становила 850 грн. (а.с.30).
Ще в ході провадження досудового розслідування по справі сам ОСОБА_5 детально розповів та на місці показав де і за яких обставин ними було скоєно крадіжку майна з автомобіля потерпілого. Зокрема, вказав на місце скоєння злочину, спосіб проникнення у автомобіль та місце знаходження у ньому викраденого майна, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 18.06.2016р. (а.с.31-35). Встановлені таким шляхом обставини скоєння злочину у повній мірі відповідають іншим зібраним та описаним вище доказам по справі.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю. Його дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.185 ч.2 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, скоїв новий корисливий злочин в період іспитового строку встановленого попереднім вироком суду, свою вину визнав повністю, не одружений, дітей не має, проживає з матір`ю та братом, по місцю проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Окрім цього, зважаючи на участь обвинуваченого у проведенні слідчих дій, його сприяння поверненню викраденого майна, відшкодування потерпілому заподіяних збитків, суд визнає також обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки лише таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. При цьому, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, позицію потерпілого у справі, який на суворості покарання не наполягає, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання наближене до мінімальної міри даного виду покарання, встановленої санкцією ст.185 ч.2 КК України.

Оскільки обвинувачений скоїв новий злочин в період іспитового строку встановленого попереднім вироком, остаточне покарання йому суд визначає за правилами ст.71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного за даний злочин.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у справі немає.

Визнані у справі речовими доказами речі, належні потерпілому, слід залишити у його володінні.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_5 визначити в порядку ст.71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ у справі: відео-реєстратор «DOD F900», що знаходиться на зберіганні у власника потерпілого ОСОБА_4 , залишити у його володінні.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1