Справа № 446/415/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2015р. за №0000901 щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за клопотанням слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно даного клопотання, ОСОБА_5 03.11.2015р. близько 13:30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Бригадна с. Неслухів Кам`янка-Бузького району, на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді садна, синця на обличчі, синця на спині та при обстеженні лікарями Кам`янка-Бузької центральної районної поліклініки було встановлено діагноз: "Закрита черепно-мозкова травма, забій грудної клітки зліви, тупа травма лівого ока, струс головного мозку", які утворились від дії тупого твердого предмету та могли виникнути від ударів кулаками, ногами у взутті, не виключено, що і при падінні на тверду площину 03.11.2015р. та згідно висновку експерта №176/2015 від 06.11.2015р. відноситься до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

25 березня 2016 року до суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_7 , який просить суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із його відмовою від обвинувачення. В судовому засіданні 25.03.2016р. потерпілий ОСОБА_7 підтримав таку заяву та пояснив, що більше не має жодних претензій до ОСОБА_5 і просить закрити провадження, йому було роз`яснено наслідки задоволення такої заяви.

В судовому засіданні 08.04.2016р. прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 не заперечили проти закриття кримінального провадження, вважаючи таке рішення правильним та законним.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження виходячи із наступних міркувань.
Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дане провадження розпочате на підставі заяви потерпілого ОСОБА_7 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і таке відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Згідно з абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставина, передбачена п. 7 частини першої цієї статті, виявляється під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, потерпілий ОСОБА_7 подав заяву суду та у судовому засіданні особисто підтримав таку, а йому відповідно було роз`яснено наслідки задоволення такої заяви, то суд дійшов до висновку про необхідність закриття даного кримінального провадження.

Причому, при вирішенні даного питання суд відзначає, що той факт, що дане кримінальне провадження стосується застосування примусових заходів медичного характеру, жодним чином не перешкоджає застосуванню загальних положень КПК України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, коли таке здійснюється у формі приватного обвинувачення. Такі норми (ст. ст. 26, 284 КПК) є нормами імперативного характеру і будь-яких обмежень щодо їх застосування немає у Главі 39 КПК України.

Також, як роз`яснено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005р. "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", справи, що надійшли до суду з постановою слідчого для вирішення питання про застосування до неосудних примусових заходів медичного характеру, підлягають закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 6 КПК (крім п. 4 ч. 1).

Тому, враховуючи зазначені вище обставини справи, а також норми чинного процесуального закону, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 477, 371, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2015р. за №0000901 щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя