Справа № 404/6755/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №20003559 від 3.06.2014 року, за обвинуваченням: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського райсуду м. Кіровограда перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06 квітня 2016 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 10 червня 2016 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, оскільки такий термін спливає 10.06.2016 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинувачених під вартою, оскільки не відпали ризики кримінального провадження, які існували на час обрання та продовження строку перебування обвинувачених під вартою. Також прокурором зазначено, що обвинувачені не мають сталих соціальних зв`язків, на час вчинення злочину не працювали, вчинили тяжкий злочин, мають не зняту і не погашену судимість. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку. За наведених обставин прокурор вважає, що обвинувачені, знаходячись на волі можуть продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку прокурора, думку адвоката обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які зазначили, що прокурором не надано доказів щодо ризиків кримінального провадження, а тому до останнього можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які не заперечили проти доводів прокурора, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні даного питання, у відповідності до ст. 178 КПК України, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує кожному обвинуваченому у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, наявність судимостей та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що приводить до висновку що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, які передбачені ст.177 КПК України.

Судом враховано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимі, в тому числі за вчинення корисливого злочину, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені. Крім цього, ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку. Також судом взято до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не мають постійного місця проживання у м. Кіровограді, зареєстровані на території Кіровоградської області, що також ускладнює належне виконання обвинуваченими процесуальних рішень.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення не займались суспільно-корисною працею, що також є ризиком для вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходячись на волі, можуть перешкоджати встановленню істини по справі або продовжити злочинну діяльність та скритись від суду.

З метою виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 5 серпня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 5 серпня 2016 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шістдесят днів до 5 серпня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Кіровоградської установи виконання покарань УДПтС України в Кіровоградській області (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1