Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1-114/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2011 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Янка Б.Я.;

при секретарі Павкевич Н.Я.;

з участю прокурора Коциби Р.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, військовозобовязаного, раніше судимого 13.08.2010 року Сколівським районним судом Львівської області за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік, судимість якого не знята та не погашена,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше судимим 13.08.2010 року Сколівським районним судом Львівської області за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік, судимість якого не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин. Так, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, він як батько, зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, порушуючи їх право на повноцінне життя та всебічний розвиток, після свого засудження продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів. В продовж тривалого часу, а саме в період з липня 2010 року по 01.06.2011 року, умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки Христини, ІНФОРМАЦІЯ_6, встановлених рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 12.05.2009 року, в розмірі 600 гривень, по 200 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30.03.2009 року і до досягнення ними повноліття.

Незважаючи на попередження державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області щодо сплати аліментів, підсудний ОСОБА_1 не реалізував відповідних заходів для працевлаштування, не здійснював погашення заборгованості, яка виникла через несплату аліментів, не сплачував аліменти з тих грошей, які періодично заробляв, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей дочки, та станом на 01.06.2011 року допустив заборгованість, яка становить 9300 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно він неодноразово викликався у державну виконавчу службу Сколівського районного управління юстиції Львівської області, оскільки не сплачував аліменти встановлені рішенням суду на утримання своїх неповнолітніх дітей. На сьогоднішній день він повність погасив заборгованість по аліментах, у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати.

Вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні даного злочину також знайшла своє підтвердження в ході судового засідання по даній кримінальній справі і стверджується наступними доказами.

Так із показів потерпілої ОСОБА_4, які вона дала в судовому засіданні вбачається, що у 2000 році вона одружилась із підсудним ОСОБА_1, і від даного шлюбу у них народилось троє дітей, які є неповнолітніми. У звязку з тим, що чоловік не надавав матеріальної допомоги, вона була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їхніх дітей. З ініціативи підсудного 18.06.2009 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області їх шлюб було розірвано. ОСОБА_4, незважаючи на рішення суду, підсудний ОСОБА_1 аліменти не сплачував, добровільно допомоги не надавав, а тому був за це засуджений Сколівським районним судом Львівської області. На даний час, підсудний повністю погасив заборгованість по аліментах, претензій до нього не має, просить суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона є начальником ДВС Сколівського районного управління юстиції Львівської області, та що підсудний неодноразово попереджався про те, які наслідки можуть наступити за те, що він ухиляється від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей. Оскільки підсудний ОСОБА_1 свідомо ухилявся від сплати аліментів, вона скерувала матеріали подання начальнику Сколівського РВ ГУМВС України у Львівській області для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім того, вина ОСОБА_1 стверджується наступними письмовими доказами по справі:

письмовою заявою потерпілої ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у звязку із злісним ухиленням останнього від сплати аліментів (а.с. 2);

поданням відділу ДВС Сколівського районного управління юстиції, в якому начальник обґрунтовано просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності (а. с.4);

копією виконавчого листа Сколівського районного суду Львівської області № 2-525 від 12.05.2009 року (а. с. 6-7);

розрахунком заборгованості по аліментах, згідно яких заборгованість по аліментах ОСОБА_1 на утримання своїх неповнолітніх дітей станом на 01.06.2011 року становила 9300 гривень (а.с. 8-9);

копією вироку Сколівського районного суду Львівської області від 13.08.2010 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 164 ч.1 КК України до одного року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на один рік (а.с. 41).

Аналізуючи всі зібрані докази по справі та їх в сукупності суд вважає, винуватість підсудного у скоєнні ним злочину доведеною у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), будучи раніше судимим за злочин передбачений ст. 164 ч.1 КК України.

Обтяжуючих вину підсудного у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, погасив заборгованість, яка утворилась внаслідок несплати аліментів, обставини справи при яких потерпіла просить його суворо не карати.

Наведені обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_1В злочину, що дає підстави суду для застосування ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 164 КК України у виді штрафу, що буде достатньою мірою покарання для його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. ст. 323 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я.Янко