Справа № 188/1275/16-к
Провадження № 1-кп/188/135/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення, укладеною 29.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000568 від 28.09.2015 року, яке надійшло від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області 03.10.2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, освіта середня, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_4 22.08.2016 року о 08 годині 00 хвилин, перебуваючи в лазні шахти імені М.І.Сташкова, яка розташована по вул. Піщаній, 94-а в с. Мар`яна Роща Петропавлівського району Дніпропетровської області, побачив в камері схову на столі мобільний телефон марки «Lenovo» А 2010-а, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 22.08.2016 року приблизно о 08.00 годині, перебуваючи в приміщенні лазні шахти імені М.І.Сташкова, яка розташована по вул. Піщаній, 94-а в с. Мар`яна Роща Петропавлівського району Дніпропетровської області, впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зі столу в камері схову таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» А 2010-а, який належить ОСОБА_3 вартістю 2066,25 грн. із сім картою мобільного оператора МТС вартістю 25,00 грн. та силіконовим бампером вартістю 105,00 грн., спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 2196,25 грн. Викрадене ОСОБА_4 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Під час досудового слідства 29.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 03.10.2016 року.

Згідно з угодою про примирення ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України. Сторони визнали розмір матеріальної шкоди, спричинений підозрюваним потерпілій у сумі 2776,90 грн., яка відшкодована частково в сумі 1802,16 грн., а 974,74 грн. залишилося не відшкодованим. Підозрюваний зобов`язався в місячний термін після підписання даної угоди виплатити невідшкодовану шкоду в сумі 974,74 грн. Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за вказане кримінальне правопорушення у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання, пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілій в судовому засіданні роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, які їй зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставин, що обтяжують покарання, також судом не встановлено, існують фактичні підстави для примирення, вважає можливим затвердити угоду про примирення від 29.09.2016 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов потерпілої обвинувачений визнав і він підлягає задоволенню, оскільки на час затвердження угоди шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована не в повному обсязі.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Lenovo» А 2010-а з карткою, що належить потерпілій ОСОБА_3 і згідно з розпискою зберігається у неї (а.с.25), слід залишити їй.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до акту здачі-приймання висновку судового експерта №4519-16 від 19.09.2016 року складають 352 гривень 40 копійок (а.с.31).

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000568.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Lenovo» А 2010-а залишити потерпілій ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляції через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1