Справа № 352/1289/16-к
Провадження № 1-кп/352/166/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будзин, Тлумацького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не офіційно працюючого на приватних новобудовах, одруженого, утриманця трьох неповнолітніх дітей, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, не депутата, не судимого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не офіційно працюючого на приватних новобудовах, не одруженого, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушили встановлені правила використання надр, а також незаконно видобували корисні копалини загально-державного значення, за наступних обставин:

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» гірничі відводи можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, іноземним юридичним особам, об`єднанням юридичних осіб, створеним в Україні чи за її межами (далі - підприємства), а також громадянам України, іноземцям та особам без громадянства (далі -громадяни) лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин. Відповідно до п. 7 зазначеної постанови надра в межах гірничого відводу повинні використовуватися відповідно до цілей, для яких їх було надано. Підприємство з видобування корисних копалин, яке передбачає використовувати відпрацьовані гірничі виробки або надра для будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, зобов`язане до початку таких робіт, незалежно від наявності у нього гірничого відводу на розробку родовища корисних копалин, одержати гірничий відвід відповідно до мети його використання.

Згідно ст. 19 Кодексу України про надра, останні надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно ст. 56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища та інші.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення № 827 від 12.12.1994 року із змінами від 28.12.2011року піщано галькова суміш відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» одним із принципів охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ст. 40 зазначеного Закону України використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних^ ресурсів; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_5 з метою незаконного видобування піщано-гравійної суміші вступив у змову із ОСОБА_6 , який являється пасинком ОСОБА_5 та проживає в одному господарстві з останнім, які в подальшому не будучи зареєстрованими, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснили незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 08.08.2016 близько 18:30 год., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у них необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою одержання прибутку від подальшої реалізації незаконно видобутих корисних копалин - за допомогою спеціальної техніки: екскаватора марки ЮМЗ ЕО-262113, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 здійснили видобуток піщано-гравійної суміші (гравію) з берега річки Дністер в с. Побережжя Тисменицького району.

08 серпня 2016 року близько 20:30 год. правоохоронними органами Тисменицького району на річці Дністер в с. Побережжя Тисменицького району виявлено екскаватор марки ЮМЗ ЕО-262113, реєстраційний № НОМЕР_1 , за допомогою якого ОСОБА_6 з русла річки Дністер здійснював незаконне видобування піщано-гравійної суміші з подальшим завантаженням її на автомобіль марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . Здійснивши незаконне видобування піщано-гравійної сумі ОСОБА_6 керуючи екскаватором марки ЮМЗ ЕО-262113, реєстраційний № НОМЕР_1 та ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 , кузов якого був завантажений піщано гравійною сумішшю почали рух у напрямку до виїзду з берега річки Дністер в с. Побережжя. Побачивши працівників поліції, ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності за незаконне видобування піщано-гравійної суміші здійснив вивантаження з кузова свого автомобіля піщано-гравійної суміші на узбіччя польової дороги, що проходить берегом річки Дністер в с. Побережжя, загальним об`ємом 3,18 м.куб.

Відповідно до висновку експерта № 2-0674/16 від 26.08.2016 зразки ґрунту відібрані з русла річки Дністер, ковша екскаватора марки ЮМЗ ЕО-262113, реєстраційний № НОМЕР_1 , автомобіля марки «КАМАЗ», реєстрацій № НОМЕР_2 та насипу, де з кузова автомобіля ОСОБА_5 здійснив вивантаження є некарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, а саме піщано-гравійною сумішшю в якому кількість гравію становить від 46,57 % до 72,13% та мають спільну родову належність.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явленого їм в обвинувальному акті неправомірного діяння визнали повністю, в скоєному щиро розкаялися і дали суду показання, в яких повністю підтвердили обставини скоєного ними кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудні просить суд суворо їх не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння були вчинені внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, а заподіяні збитки відшкодовано.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнали повністю, а також те, що вони не оспорюють фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів, розуміють неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудних та дослідженням доказів, які характеризують їх особи. Обвинувачені та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ст. 240 ч. 2 КК України, так як вони порушили встановлені правила використання надр, а також незаконно видобували корисні копалини загально-державного значення.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудним відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винних та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують їх відповідальність, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудних обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудні в скоєному щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудним, суд приймає до уваги наступні дані про особи винних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме те, що останні раніше не судимі, тяжких наслідків внаслідок їхніх неправомірних дій не наступило, злочин скоїли внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, працюючи займаються суспільнокорисною працею, по місцю проживання характеризуються позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебувають, обвинувачений ОСОБА_5 являється утриманцем трьох неповнолітніх дітей, а також молодий вік обвинуваченого ОСОБА_6 та його незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особи винних, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудних та попередження скоєння ними нових злочинів.

З речових доказів по даному кримінальному провадженню (а.с.40-41, 46-47), а саме : екскаватора марки «ЮМЗ ЕО -2621В-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на території Тисменицького ВП ГУНП, слід зняти арешт накладений згідно з ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду ОСОБА_7 від 12.08.2016 року та повернути за приналежністю власникам відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 77), а саме : піщано-гравійну суміш завантажену в кузов автомобіля марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Тисменицького ВП ГУНП та піщано-гравійну суміш поміщену в чотири спеціальних полімерних пакета, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП слід звернути в дохід держави.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню слід пропорційно покласти на підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.342-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, та призначити покарання виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, та призначити покарання виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Накладений згідно з ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду ОСОБА_7 від 12.08.2016 року арешт на екскаватор марки «ЮМЗ ЕО -2621В-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню (а.с. 40-41, 46-47) і зберігаються на території Тисменицького ВП ГУНП зняти та повернути за приналежністю власникам, відповідно ОСОБА_6 тв ОСОБА_5 .

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 77), а саме : піщано-гравійну суміш завантажену в кузов автомобіля марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Тисменицького ВП ГУНП та піщано-гравійну суміш поміщену в чотири спеціальних полімерних пакета, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП - звернути в дохід держави.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь держави понесені НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області судові витрати на проведення : експертизи грунтів за № 2-0674/16 від 26.08.2016 р. в сумі по 880,40 грн. з кожного.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченим негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1