Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2016 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області у кримінальному провадженні № 0000001 задоволено: визнано протиправною бездіяльність вказаних посадових осіб щодо відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000001 і зобов`язано їх вчинити дії, визначені ч.1 ст.283, п.1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України, та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000001, а протягом 24 годин з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що судами адміністративної юрисдикції скасовано податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі актів податкової перевірки фізичних осіб підприємців ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у 2011 та 2012 роках, які слугували підставами для порушення кримінальних справ за фактом ухилення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 від сплати податків, які в подальшому були об`єднані і відповідні відомості внесено до ЄРДР. А тому, за висновком слідчого судді, у органу досудового розслідування немає законних підстав для подальшого розслідування _________________________________________

Справа № 11-сс/796/1772/2016
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
кримінального провадження. З часу внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення минуло 3 роки 10 місяців, тобто розумні строки тривалості досудового розслідування порушено, органом досудового розслідування вчинено всі допустимі слідчі дії, однак про підозру нікому не повідомлено, обвинувачення нікому не висунуто. При цьому учасники кримінального провадження мають статус свідків, вилучене у них майно, документи, печатки лишаються неповернутими, на банківські рахунки накладено арешти, внаслідок чого заблоковано господарську діяльність і порушено права.

В апеляційній скарзі прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, підслідність кримінального провадження № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, визначено за слідчим управлінням фінансових розслідувань Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Таким чином, на момент подання адвокатом ОСОБА_6 клопотання про закриття кримінального провадження до СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, досудове розслідування вказаним органом не здійснювалося.

Також, як зазначає прокурор, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Можливість оскарження рішення слідчого або прокурора про відмову прийняти певне процесуальне рішення законом не передбачена. Між тим, всупереч вимогам ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя розглянув скаргу без участі посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київський області, бездіяльність яких оскаржується, і дав в ухвалі оцінку діям органу досудового розслідування щодо недотримання розумних строків, однак згідно з ст.308 КПК України недотримання розумних строків може бути оскаржено лише прокурору вищого рівня підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, а ОСОБА_7 у кримінальному провадженні має статус свідка.

Крім того, прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, пропуск якого мотивує тим, що про постановлення вказаного рішення прокуратурі стало відомо 13.05.2016 року, коли копія ухвали надійшла з прокуратури Київської області разом з клопотанням ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, яка підтримала клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що вона подана особою, яка не має на це права; доводи ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та звернув увагу на те, що ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку; перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Апеляційна скарга подана прокурором 19.05.2016 року, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

Між тим, з матеріалів провадження вбачається, що про дату, час і місце розгляду скарги було повідомлено СУ ФР ГУ ДФС у Київській області. І навіть за наявності у слідчого судді достовірних даних про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 здійснюється СУ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (а.с.147, 149), скаргу розглянуто за відсутності слідчого вказаного органу досудового розслідування та прокурора, які всупереч вимогам ст.306 КПК України про розгляд скарги повідомлені не були. Копія ухвали слідчого судді разом з клопотанням про виконання судового рішення про закриття кримінального провадження надійшла до Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області лише 13.05.2016 року.

За таких обставин строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0000001 згідно з п.6 ч.1 ст.393 КПК України має право оскаржити ухвалу слідчого судді.

З огляду на те, що скарга адвоката ОСОБА_6 розглянута слідчим суддею не тільки за відсутності прокурора та слідчого, а і без належного їх повідомлення, відповідно до положень ст.55 Конституції України як норми прямої дії, яка кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій та бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає апеляційному розгляду.
Тому доводи ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції мав відмовити у відкритті апеляційного провадження, не можуть бути враховані.

Як встановив слідчий суддя, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в порядку, визначеному ст.303 КПК України, подав скаргу на бездіяльність посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001. З посиланням на норми кримінального процесуального закону, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ОСОБА_6 просив визнати протиправною бездіяльність посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, яка полягає у відмові задовольнити його клопотання про закриття кримінального провадження, зобов`язати цих посадових осіб вчинити дії, визначені ч.1 ст.283, п.1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України, та винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000001, а протягом 24 годин з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження внести до ЄРДР відомості про це.

Зі змісту скарги захисника вбачається, що 21.11.2012 року старшим слідчим в ОВС СУ ДПС у Київській області відомості про кримінальне правопорушення за фактом ухилення від сплати податків внесено до ЄРДР за № 0000001. Надалі СУ ДПС у Київській області реорганізоване в СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області і, відповідно, у СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, що розташоване в Солом`янському районі м. Києва.

Упродовж 2012-2016 років на адресу органу досудового розслідування подано низку клопотань про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, які залишені без розгляду. Останній раз клопотання подано 29.03.2016 року.

Його довіритель ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа підприємець. У жовтні 2011 за результатами податкової перевірки партнера ОСОБА_8 . Рокитнянською міжрайонною ДПІ в Київській області ДПС України складено акт № 10/1701/ від 01.11.2011 року та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2011 року, яким нараховано до сплати 5 088 894, 29 гривні.
У травні 2011 року за результатами податкової перевірки вже ОСОБА_7 . Рокитнянською міжрайонною ДПІ в Київській області ДПС України складено акт № 4/1701/ від 04.05.2012 року та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2012 року, яким нараховано до сплати 1 250 000, 19 гривень.
Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені в судовому порядку і постановами Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року, 15.01.2013 року, які набрали законної сили, визнані протиправними і скасовані.
Водночас, коли податкові повідомлення-рішення залишалися неузгодженими, постановою слідчого СВ Білоцерківської ОДПІ від 18.06.2012 року порушено кримінальну справу № 02-8707 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, ФОП ОСОБА_10 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Постановою першого заступника прокурора м. Біла Церква від 27.09.2012 року постанову старшого оперупованоженого ГВПМ Білоцерківської ДПІ від 19.07.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи скасовано і порушено кримінальну справу відносно ФОП ОСОБА_7 за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
Підставою для порушення кримінальних справ слугували дані у висновках актів перевірки.
21.11.2012 року після набрання чинності КПК України відповідні відомості про кримінальні правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000001.

Упродовж вересня-листопада 2012 року органом досудового розслідування проведено значну кількість слідчих дій, а саме, обшуків, виїмок в офісах, на складах, промисловому полігоні, помешканнях ОСОБА_7 , його родичів, знайомих, співробітників та клієнтів, вилучено і не повернуто особисте майно, документи, печатки, оргтехніку, накладено арешти на рахунки, частину яких ухвалами слідчих суддів знято. Також ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року зобов`язано слідчого повернути ОСОБА_7 майно, вилучене під час обшуків.
На день подання скарги органом досудового розслідування здійснено всі можливі слідчі дії, однак ОСОБА_7 залишається в процесуальному статусі свідка, а посадові особи СУ ФР ДФС у Київській області свідомо не закривають кримінальне провадженя за наявності судових рішень, якими встановлено, що ні у ОСОБА_7 , ні у інших фігурантів кримінального провадження не було і не могло бути заборгованості перед бюджетом із сплати податків. Органом досудового розслідування не було забезпечено швидке та неупереджене розслідування, порушено розумні строки, оскільки з часу порушення кримінальної справи минуло майже 4 роки, при цьому продовжують порушуватися права ОСОБА_7 у зв`язку з неповерненням майна, що суперечить нормам як національного законодавства, так і практиці Європейського суду з прав людини.

Погодившись з доводами, викладеними у скарзі адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя з посиланням на вимоги п.1 ч.1 ст.303 КПК України, як зазначено раніше, задовольнив скаргу.

Такі висновки слідчого судді колегія суддів вважає неправильними.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 вказаної статті, яким керувався слідчий суддя, предметом оскарження можуть бути бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Цією ж нормою визначено коло осіб, які мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування. За змістом вказаної норми, бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Строки досудового розслідування, визначені у ст.219 КПК України, починають обчислюватися з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки в кримінальному провадженні про підозру нікому повідомлено не було, посилання ОСОБА_6 на те, що він оскаржує бездіяльність слідчого, що полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, є недоречними.

А тому колегія суддів погоджується з доводами в апеляційній скарзі прокурора про те, що адвокат ОСОБА_11 оскаржив бездіяльність, яка не може бути оскаржена, і також не є особою, яка наділена правом оскаржувати таку бездіяльність слідчого з огляду на процесуальний статус ОСОБА_7 .

Також слід зауважити, що слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва, якому достеменно було відомо про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУДФС у Київській області, фактично, порушив правила підсудності з розгляду таких скарг і прийняв рішення, не передбачене кримінальним процесуальним законом.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
А тому, визнаючи протиправною бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування та зобов`язуючи їх, тобто слідчого, який згідно з ч.5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, закрити кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, який належить здійсненню виключно у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, викладені в ухвалі слідчого судді висновки щодо предмету оскарження не відповідають фактичним обставинам провадження, ухвала слідчого судді про задоволення скарги постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для її скасування та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 .

А тому апеляційна скарга прокурора, який просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в задоволенні скарги, при цьому одночасно посилається на норми закону, якими передбачено і відмову у відкритті провадження за скаргою, і повернення скарги особі, які її подала, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року.

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області у кримінальному провадженні № 0000001:

- визнано протиправною бездіяльність посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області щодо відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000001;

- зобов`язано посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області вчинити дії, визначені ч.1 ст.283, п.1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України, та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000001;

- зобов`язано посадових осіб СУ ФР ГУ ДФС у Київській області протягом 24 годин з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження; -

скасувати і відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3