УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марганець кримінальне провадження № 0000399 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду, незаконний вплив на свідків, тяжкістю вчинення злочинів, викрадене майно знайдене частково, був затриманий під час вчинення замаху на злочин, тобто може продовжити свою злочинну діяльність.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити, мотивуючи, що ризики на які останній вказав є припущенням.
Заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, а саме, переховування від суду, вчинення іншого злочину, підозрою у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи його молодий вік, не працює, доходів не отримує, наявність непогашеної судимості за вчинення корисних злочинів, відсутністю міцних соціальних зв`язків, проживання не за місцем реєстрації, після затримання 30 травня 2016 року на місці вчинення злочину, знову ж, 01 червня 2016 року вчинив новий злочин. З аналогічних підстав дію запобіжного заходу було продовжено.
Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу, а також той факт, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, в судовому засіданні не всі свідки допитані, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю м.Марганець, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2,3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4.

СУДДЯ ОСОБА_10

Оригінал ухвали.