АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1364/16 Справа № 207/4258/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про приведення вироку суду Ленінського району м.Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України, при визначенні остаточної міри покарання врахувати застосування до нього ст.7 Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку з 70-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників» від 17 червня 2014 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік та ст. 8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію…» від 28 травня 2015 року, відповідно до якої строк покарання скорочено на 1 рік, а також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 20 травня 2014 року по 30 грудня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано вирок Ленінського районного суду м.Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року, відповідно до якого скорочено термін відбування покарання у зв`язку з амністією, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувана ухвала погіршує його становище.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року приведено вирок Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України, клопотання Міністерства юстиції України задоволено, постановлено вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточно засудженим ОСОБА_7 до чотирьох років позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30 вересня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня 2014 року по 29 вересня 2014 року.
Відповідно до письмового заперечення Міністерство юстиції України не погоджується з твердженням ОСОБА_7 щодо порушення Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області закону, оскільки засуджений ОСОБА_7 згідно його заяви від 12.01.2015 року надав згоду на передачу з Республіки Білорусь в Україну для подальшого відбування покарання, призначеного вироком суду Ленінського району м.Мінська від 30.09.2014. У зв`язку з цим від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь відповідно до статті 7 Договору з листом від 26.01.2015 № 17/149-2014 до Міністерства юстиції України надійшли заява засудженого та документи, необхідні для розгляду питання про передачу ОСОБА_7 в Україну для подальшого відбування покарання, у тому числі, копія вказаного вироку від 30.09.2014 року.

Також Міністерство юстиції України на підставі частини другої статгі 6 Договору листом від 22.09.2015 року № Ч-17707-12/6, Ч-19242-12/6 проінформувало засудженого ОСОБА_7 про направлення 22.09.2015 року до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання про приведення вироку суду Ленінського району м.Мінська від 30.09.2014 року у відповідність із законодавством України.

Крім того, суд 22.10.2015 року при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 у відповідність із законодавством України не міг врахувати вирок суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015, який було ухвалено пізніше.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.11 ратифікованого Законом України N 1904-VI від 17 лютого 2010 року Договору між Україною і Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12 червня 2009 року, передбачено, що держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку у повному обсязі, керуючись своїм законодавством. Держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи становища засудженої особи. Питання, пов`язані з виконанням покарання другою Договірною Стороною, регулюються законодавством цієї Договірної Сторони. Призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку. Суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання. У строк покарання у виді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку.
Відповідно до ч.4 ст.13 зазначеного Договору, якщо після передачі засудженої особи для відбування покарання вирок змінено державою його винесення, копія рішення про це та інші необхідні матеріали направляються центральному органу держави виконання вироку. Суд держави виконання вироку вирішує питання про виконання такого рішення в порядку, передбаченому статтею 11 цього Договору.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що при приведенні у відповідність із законодавством України вироку суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.339 КК Республіки Білорусь до покарання у виді 5 років позбавлення волі, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 3 ст. 610 КПК України та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 необхідно вважати засудженим за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати остаточно засудженим ОСОБА_7 до чотирьох років позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 30 вересня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування засудженого під вартою з 20 травня 2014 року по 29 вересня 2014 року.

Під час розгляду клопотання судом першої інстанції було враховано скорочення строку відбування покарання ОСОБА_7 на 1 рік у зв`язку із застосуванням до засудженого Закону Республіки Білорусь від 17.06.2014 року «Про амністію у зв`язку з 70-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників», про що зазначено в обґрунтуванні оскарженої ухвали, а тому доводи апеляційної скарги засудженого в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими.

Також колегія суддів не вбачає порушення норм кримінального процесуального закону у зв`язку з постановленням ухвали судом першої інстанції у відсутність засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України судовий розгляд клопотання Міністерства юстиції України здійснюється за участю прокурора, що дотримано судом першої інстанції.

В матеріалах судового провадження є заява засудженого ОСОБА_7 про надання згоди на передачу з Республіки Білорусь в Україну для подальшого відбування покарання, призначеного вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30.09.2014 та повідомлення про розгляд Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання про приведення вироку суду Ленінського району м.Мінська від 30.09.2014 року у відповідність із законодавством України, яке направлялось засудженому ОСОБА_7 Міністерством юстиції України .

Отже, порушень вимог ст.610 КПК України при розгляді судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України колегією суддів не встановлено.

Вимоги апеляційної скарги засудженого щодо приведення вироку суду Ленінського району м.Мінська Республіки Білорусь від 26.10.2015 року у відповідність із законодавством України, який було ухвалено судом після постановлення оскаржуваної ухвали, на думку колегії суддів не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.612 КПК України у разі зміни або скасування судом іноземної держави вироку питання про виконання такого рішення розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, а не в порядку апеляційного розгляду, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції прийняти відповідне рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали суду, яка постановлена відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи, що держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи становища засудженої особи, вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.72 КК України та зарахувати ОСОБА_7 за вироком суду Ленінського району м.Мінська від 30.09.2014 року в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 20 травня 2014 року по час набрання вироком суду законної сили -09 грудня 2014 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки іншого строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 вироком суду Ленінського району м.Мінська від 30.09.2014 року, довідкою про набрання вироком законної сили 09.12.2014 року (а.п.15), ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року не визначено.

Керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року-залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 30 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України залишити без змін.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 20 травня 2014 року по 09 грудня 2014 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4