Справа № 404/7208/15-к
Номер провадження 1-кп/404/51/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нєфтєюганськ, Тюменської області, Російської федерації, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

- 13.01.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 24.02.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від за ч. 4 ст. 70, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

-12.10.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту

-19.01.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

з участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 суд,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 мав доступ до квартири АДРЕСА_3 на декілька днів. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману під приводом надання вказаної квартири у довгострокову оренду. При цьому ОСОБА_3 здавати в оренду вказану квартиру не мав намір. 20.06.2015 ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, почав шукати осіб, які б погодились зняти квартиру в оренду. Він запропонував вказану квартиру ОСОБА_6 , повідомивши, що квартира його та він планує її здавати в оренду на довгий час.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився та 20.06.2015 року, перебуваючи біля магазину АТБ по вул. Попова в м. Кіровограді, ОСОБА_3 умисно, повторно, шляхом обману ОСОБА_6 під приводом здачі в оренду квартири АДРЕСА_3 , шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 700 грн., належними ОСОБА_6 , останній надав як завдаток за проживання в вище вказаній квартирі. Отримавши грошові кошти ОСОБА_3 зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 700 грн.

Крім того, 21.06.2015 року, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому ще потрібно 200 грн. завдатку за квартиру при цьому ОСОБА_3 розумів, що квартира не його та не мав наміру дійсно здавати квартиру.

Того ж дня, ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 біля магазину «АТБ» що розташований за адресою вул. Попова в м. Кіровограді, та шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 200 грн.

Отримавши грошові кошти ОСОБА_3 зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі, та пояснив, що йому потрібні були кошти на лікування дитини. Задля отримання коштів, 20.06.2015 року, звернувся до осіб, які торгують біля магазину АТБ по вул. Пацаєва. Йому повідомили, що ОСОБА_6 надає кошти в борг. Звернувшись до останнього, пояснивши причину необхідності отримання коштів, домовилися про отримання коштів у борг. Отримавши 700 грн. у борг, склав розписку про отримання коштів, однак, на прохання ОСОБА_6 в розписці було зазначено, що кошти отримані за оренду квартири. Необхідність зазначення такої причини отримання коштів, ОСОБА_7 пояснив, що в іншому випадку, його дружина буде заперечувати проти передачі коштів. В подальшому, 21.06.2015 року, повторно звернувся до ОСОБА_7 з проханням позичити кошти в сумі 200 грн., пояснивши, що дружина не має кошти на поїздку додому з м. Києва, де проходила лікування його дитина. ОСОБА_7 погодився, надав кошти, про що в розписці було доповнено речення про отримання 200 грн. за оренду квартири.

Обвинувачений зазначає, що жодним чином не мав наміру ошукати потерпілого, розраховував повернути кошти, однак, не зміг виконати свої зобов`язання, потерпілий почав погрожувати, тому, вирішив припинити спілкування з потерпілим.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина доводиться перевіреними в судовому засіданні доказами, належність та допустимість яких не викликає у суду сумнів.

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що його дружина торгує біля магазину "АТБ", що по вул. Пацаєва. Свого житла не мають і винаймають квартиру у сторонніх осіб. 20.06.2015 року його дружина повідомила, що до неї підійшов невідомий хлопець та запропонував винайняти в нього квартиру за 1000 грн. на міс. Оскільки розташування квартири та вартість оренди їх влаштовувала, поїхав додому по кошти. Разом з обвинуваченим та дружиною поїхали на квартиру, щоб її оглянути. Домовившись про умови та строк оренди, передав обвинуваченому 700 грн. в якості попередньої оплати за оренду квартири, про що склали відповідну розписку. Наступного дня, обвинувачений попросив ще 200 грн., мотивувавши тим, що дружина не може повернутися з м. Києв. Потерпілий погодився та передав кошти, про що було зроблено відповідний запис в розписці. Стверджує, що обвинувачений показував квартиру, яку бажав здати в найм, дружина потерпілого знала про те, що кошти передаються за оренду квартири. ОСОБА_3 до цього випадку не знав, а тому ніколи б не дав кошти у борг. Після отримання коштів, ОСОБА_3 зник і на зв`язок не виходив.

- показами свідка ОСОБА_8 , яка повідомила суду, що влітку 2015 року до неї підійшов обвинувачений та запропонував надати їй в оренду квартиру за 1000 грн. Вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_6 та повідомила про пропозицію. Коли чоловік приїхав до свідка, разом поїхали на квартиру та подивилися квартиру. Квартира їм сподобалася та повернулися до ринку, біля АТБ, де чоловік остаточно домовлявся про умови оренди квартири. Спочатку було сплачено 600 грн., а на другий день ще 300 грн., про що було складено обвинуваченим власноручну розписку. Обвинувачений попросив два дні на те, щоб вивести особисті речі. Однак, на подальші вимоги звільнити квартиру, обвинувачений обіцяв це зробити наступного разу, потім пояснював, що в нього дитина в м. Києві і дружина не може виїхати. Свідок телефонувала дружині, яка також пояснювала, що у неї є проблеми з виїздом з м. Києва. В подальшому, в ході розмови по телефону, обвинувачений почав погрожувати. Стверджує, що жодним чином ні вона ні її чоловік ОСОБА_6 не дали б кошти в борг невідомій особі, окрім того, вони не мають коштів, щоб давати їх в борг, оскільки доходи сім`ї незначні.

- показами свідка ОСОБА_9 , яка повідомила суду, що є співвласником квартири АДРЕСА_3 . В даний час вона проживає у м. Каховка та працює в м. Одеса, тому, здає дану квартиру в оренду через ріелтерську фірму, іншим особам. 7 червня 2015 року попередній квартирант звільнив квартиру і свідок звернулася до ріелтера з проханням знайти наступного квартиранта. Через деякий час, ріелтер повідомив, що є хлопець на ім`я " ОСОБА_10 ", який за сімейними обставинами, бажає зняти квартиру, однак оплатить лише наступного дня. Проте, вказана особа, наступного дня, залишила квартиру, сказавши, що квартира їй не підходить. При цьому, за день проживання кошти не сплатила. З 20.07.2015 року по даний час в квартирі проживають інші особи. Свідок зазначає, що особисто " ОСОБА_10 " не бачила, спілкувалася з ним лише по телефону. Яка фірма їй підшукувала квартирантів не знає, в офісі фірми не була, телефони не збереглися.

Допит свідка ОСОБА_11 судом визнано неможливим, оскільки свідок була присутня під час допитів інших учасників провадження.

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться матеріалами кримінального провадження

- витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого власниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_12 та ОСОБА_9

т.1 а.п 14-15

- розпискою, згідно якої ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_6 20.06.2015 року 700 грн. за оренду квартири, загальна вартість оренди якої становить 1000 грн., а 21.06.2015 року отримав ще 200 грн.

т.1 а.п.24

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка отримала кошти під приводом здачі квартири в оренду.

т.1 а.п. 26-30

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка отримала кошти біла магазину АТБ у ОСОБА_6

т. 1 а.п. 34-38

Суд критично оцінює покази обвинуваченого, вважаючи їх способом захисну, в частині відсутності умислу на введення в оману потерпілого та фактично, наявність цивільно-правових відносин, з наступних підстав.

Так, обвинувачений зазначає, що брав кошти у борг і мав намір повернути. Однак, це цей факт спростовується тим, що кошти обвинувачений не повернув до даного часу. Погрози з боку потерпілого про звернення до міліції, як вказує обвинувачений, є абсолютно логічними і не знімають обов`язок повернути кошти.

Обвинувачений зазначає, що в тексті розписки було зазначено цілі отримання коштів у виді оренди за квартиру, на вимогу потерпілого, щоб його дружина не дізналася про дійсні наміри передачі коштів в борг невідомій особі. Проте, це є нелогічним, враховуючи покази самого обвинуваченого, згідно яких особи, що торгують біля магазину АТБ вказали на ОСОБА_6 , як на особу, яка дає кошти в борг під відсотки. В той же час, біля магазину АТБ торгує не ОСОБА_6 , а його цивільна дружина ОСОБА_8 , до якої обвинувачений, за його ж словами, мав би звернутися з проханням надати кошти в борг. Відтак, ОСОБА_8 знала б про дійсні цілі отримання коштів і необхідності зазначати в розписці оренду квартири не було б.

Опосередковано на можливий доступ до квартири АДРЕСА_3 у обвинуваченого ОСОБА_3 вказують покази свідка ОСОБА_9 , яка зазначила, що приблизно в середині червня 2015 року хлопець на ім`я " ОСОБА_10 " орендував один день її квартиру.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним.

Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає правильною.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії середньої тяжкості.

Як особа, ОСОБА_3 характеризується посередньо, осудний, має не зняті та не погашені судимості за попередніми вироками.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і застосування до обвинуваченого ст. 69, 75 КК України є неможливим. При призначенні покарання, відповідно до ч. 4 ст.70 КК України необхідно врахувати покарання за вироком Ленінського районного суду м Кіровограда від 19.01.2016 року.

Судові витрати у провадженні відсутні

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2016 року, яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки більш суворим покаранням за даним вироком і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обраховувати з 12.10.2015 року.

Відповідно до п. 5 ст. 72 КК України зарахування в строк відбування, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази розписку від 20.06.2015 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_14