Провадження №1-кс/127/8065/16
31 жовтня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогірськ, АР Крим, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , -
Слідчий військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та дезертирстві, тобто нез`явленні при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді водія-електрика посту збору та обробки інформації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат».
Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оборони України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військових частинах Повітряних Сил Збройних Сил України.
В свою чергу, старший солдат ОСОБА_5 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10дск/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», вирішив стати на злочинний шлях та маючи умисел на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у період з лютого по травень 2014 року шляхом проведення з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 агітації та розмов провокативного характеру, схиляв їх до переходу до лав Збройних Сил Російської Федерації, чим безпосередньо надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, цим самим вчиняючи дії, направлені на зниження боєготовності української армії, що в подальшому, призвело до захоплення військової частини НОМЕР_1 з усім її майном Збройними Силами Російської Федерації. Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Він же, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді водія-електрика посту збору та обробки інформації військової частини НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою:
АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10ДСК/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, вчинив дезертирство, тобто не прибув у визначені Директивою № Д-1 строки (до 12 травня 2014 року) до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Своїми діями ОСОБА_5 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.
23.08.2016 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, та того ж дня підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років.
Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне:
у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2016 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, КК України, зазначені повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме надіслані за останнім відомим місцем його перебування;
15.09.2016 ОСОБА_5 викликався до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону шляхом публікації повістки про його виклик на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України. 05.10.2016 повторно викликався до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону шляхом публікації повісток про його виклик на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України та в газеті «Урядовий кур`єр» (№183 від 29.09.2016).
Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду, що перешкоджає встановленню істини по справі, просив задовольнити клопотання.
Слідчий в закритому судовому засіданні підтримав клопотання.
В закритому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.
Суд, вислухавши думку прокурора, слідчого, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, буде ухилятись від явки до суду для розгляду вказаного клопотання, на даний час переховується від органів досудового розслідування та має можливість перешкоджати кримінальному провадженню.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що є наявні підстави для надання дозволу на затримання з метою приводу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя