Справа № 185/9046/16-к
Провадження № 1-кс/185/1212/16
У Х В А Л А
11 листопада 2016 року м. Павлоград Дніпропетровська область

Слідчий суддя Павлорадського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді, погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках ЄРДР № 0002220 від 26.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до клопотання ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що він 22 серпня 2016 року, приблизно з 17 год. 30 хв., разом зі співмешканкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання, у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з останніми вживав спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли на балконне приміщення, де між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_6 в область живота. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 22.08.2016 року, о 17 год. 35 хв., вийшовши з балкону, зайшов до кухонного приміщення, де взяв сокиру, яку вирішив використати в якості знаряддя злочину, після чого, повернувшись на балкон, діючи з умислом, направленим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи сокиру у правій руці, умисно наніс 5 ударів сокирою в область голови та спини ОСОБА_8 , який в цей час був повернутий до нього спиною, чим умисно заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Своїми злочинними умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 262 від 04.11.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (проникаючого поранення у порожнину черепа), перелому верхньої стінки лівої орбіти, котре супроводжувалося забоєм головного мозку ІІ ст. та пневмоцефалією, що відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння. Перелому остистого відростку 7-го шийного хребта з незначним заміщенням (С7) та перелому остистого відростку 1-го грудного хребця (Т1), що відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше, ніж 21 день).

11 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, яка не відповідає кваліфікації, що міститься в чинному Кримінальному кодексі.

Відповідно до даних витягу з реєстру 26 серпня 2016 року даний факт було внесено до ЄРДР за № 0002220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого запобіжного заходу призведе до здійснення підозрюваним протидії судовому провадженню у спосіб, вказаний в п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав, зазначених в ст. 177 КПК України, пояснили, що, враховуючи те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також міцність соціальних зв`язків та особу підозрюваного, який не працює, це дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може ухилятися від слідства та суду. На питання захисту повідомив, що йому не відомо випадків не явки підозрюваного до слідчого.

Підозрюваний пояснив, що він повністю згоден з підозрою, також зазначив що передавав кошти потерпілому на лікування, додав, що помирився з потерпілим, а також просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід. На питання слідчого судді повідомив, що, коли він в 2006 році притягався до кримінальної відповідальності, то він добровільно з`являвся до суду. Зараз також він за першим викликом приходив до слідчого. В той же час пояснив, що один головний свідок ОСОБА_9 є його співмешканкою, з якою він проживає протягом двох років, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, пояснивши що підозрюваний з потерпілим помирились.

Також допитаний свідок ОСОБА_10 , яка показала, що син зареєстрований за її адресою проживання, в квартирі, яка належить їй. Працює неофіційно. Причина злочину в співмешканці її сина, яка негативно впливає на ОСОБА_6 .. Також повідомила, що вона не заперечує, щоб син проживав за її адресою, де він зареєстрований. На питання слідчого судді свідок повідомила, що всі родичі підозрюваного проживають в межах Дніпропетровської області.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, приходжу до наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця проживання, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим, прокурором не обґрунтовано наявність ризику у вигляді можливості переховування від органів досудового розслідування. Так, з доданих документів до клопотання та з самого клопотання вбачається, що підозрюваний є особою, яка не має судимостей, співпрацює зі слідством. Слідчий та прокурор не надали аргументів, які б спростовували пояснення підозрюваного про дотримання обраних раніше до нього запобіжних заходів. Крім того, суд враховує, що подія мала місце 22 серпня 2016 року і до цього часу підозрюваний виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не покинув свого місця проживання. Також підозрюваний добровільно з`явився за викликом слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Не має родичів за межами Дніпропетровськох області.

За місцем реєстрації підозрюваний характеризується позитивно. Потерпілий помирився з підозрюваним, про що написав відповідну заяву.

При таких обставинах, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути задоволеним, оскільки не обґрунтовано та належним чином не вмотивовано необхідність застосування саме виняткового запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого заходу, при наявності підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та відсутності невідбутого покарання або непогашеної судимості.

В той же час, слідчий суддя встановив наявність ризику у вигляді незаконного впливу на свідка ОСОБА_7 , яка є співмешканкою підозрюваного, але даний ризик може бути попереджений шляхом заборони спілкування з вказаною особою із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 187, 193-194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 , котрий підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 03 січня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) утриматись від спілкування з ОСОБА_7 .

2) носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали доручити Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали до 03 січня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1