АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3970/16-к
Провадження № 11-кп/791/1088/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: клопотання про умовно дострокове звільнення Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 11 листопада 2010 року, ОСОБА_7 засуджений за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. Початком строку відбування покарання, є 10 лютого 2010 року.

До Білозерського районного суду Херсонської області, звернулась спостережна комісія Білозерського району та комісія Білозерської ВК УДПтС України в Херсонській області № 105 зі спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, місцевий суд постався на те, що ОСОБА_7 , має незначну кількість заохочень отриманих за весь період перебування в місцях позбавлення волі, останнє з яких отримано безпосередньо перед вирішенням питання про застосування до засудженого пільги, незначний час працевлаштування в промисловій зоні установи, відсутність у нього наміру здобути освіту, професію,
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу .

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та умовно достроково звільнити від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не працевлаштований, оскільки має інвалідність другої групи, в зв`язку з чим весь час проходить лікування, а тому позбавлений можливості працювати за станом здоров`я, але приймає участь в роботах по благоустрою як відділення, так і установи в цілому

Вищевказані обставини, як про це зазначає апелянт, не були враховані судом при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів особової справи та матеріалів провадження, невідбута частина покарання ОСОБА_7 , станом на 13.09.2016 року, складала 02 роки 04 місяці 22 дні. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання і розпорядок дня установи. Вимог встановленого порядку не порушує, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення.

На виробництві установи не працевлаштований через хворобу, але приймає активну участь в житті відділення та у роботах по благоустрою, як відділення, так і установи в цілому понад дві години. До поставлених робіт становиться сумлінно, виконує їх якісно та у строк, зауважень не має. Виконує всі передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень безпеки праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підвищує наявний загальноосвітній рівень. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебуває, соціальні зв`язки підтримує шляхом листування, передач та побачень.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення спростовуються матеріалами провадження, матеріалами особової справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення спільного клопотання спостережної комісія Білозерського району та комісії Білозерської ВК УДПтС України в Херсонській області № 105 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_7 , є помилковими, а доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він довів своє виправлення є слушними.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах провадження та особової справи засудженого справи, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району та комісії Білозерської ВК УДПтС України в Херсонській області № 105 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , призначеного йому вироком Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 11 листопада 2010 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою спільне клопотання спостережної комісії Білозерського району та комісії Білозерської ВК УДПтС України в Херсонській області № 105 задовольнити
Застосувати до ОСОБА_7 умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 11 листопада 2010 року на строк 2 роки 02 місяці 12 днів.

Звільнити ОСОБА_7 з місць позбавлення волі.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: