Справа № 192/2202/16-к
Провадження № 1-кп/192/102/16
В И Р О К
Іменем України
"09" вересня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000333, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який проживав до затримання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації не має, який не працює, має середню освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше судимого:

1.) 25 вересня 2012 року Оріховським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2.)31 травня 2013 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 10 серпня 2015 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 22 дні

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 31 травня 2013 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений 10 серпня 2015 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 22 дні, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за таких обставин.

28 квітня 2016 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, маючи умисел на таємне повторне незаконне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань з метою особистої наживи, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де реалізуючи свій умисел на незаконне повторне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав дві головки блоку циліндрів до мотоцикла «Дніпро-11» вартістю 275 грн. кожна на загальну суму 550 грн., дві кришки клапанів до мотоциклу «Дніпро-11» вартістю 55 гривень кожна на загальну суму 110 грн. та кришку до коробки передач до мотоцикла «Дніпро-11» вартістю 175 грн., що належали ОСОБА_5 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 835 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 28 квітня 2016 року він знаходився у гостях у ОСОБА_7 в с. Мопрівське, Солонянського району, Дніпропетровської області. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 знаходився у будинку він вирішив здійснити крадіжку через відсутність коштів. Зайшовши в гараж через незамкнені двері він викрав алюмінієві кришки з мотоцикла «Дніпро-11», які знаходились в гаражі, склав їх у мішок і відніс до пункту прийому металобрухту.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2016 року він прийшов до ОСОБА_7 за своїми запчастинами до мотоциклу. Зайшов у гараж за адресою: АДРЕСА_2 та виявив зникнення свого майна. Він звернувся до ОСОБА_7 з вимогою де майно, на що той повідомив, що в будинку був обвинувачений, який викрав майно. Після цього він звернувся до поліції.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк передбачений санкцією частини даної статті. Суд вважає, що призначенням більш м`якого виду покарання, не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Оскільки до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу слід продовжити до набрання вироку законної сили (а.с. 61).

Строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня застосування запобіжного заходу, при цьому в строк покарання у відповідність до ст. 72 КК України, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого по день ухвалення вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 31 травня 2016 року.

Дію запобіжного заходу застосованого щодо ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року у виді тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 31 травня 2016 року по 09 вересня 2016 року включно за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1