Справа № 415/5255/16-к
Провадження № 11-сс/782/235/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Судова колегія з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 , ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

представника ТОВ «ВП «Укрліспром» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу першого заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Лисичанського ВП ГУКНП в Луганській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна ,-

ВСТАНОВИЛА:
Начальник відділення СВ Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області з клопотанням, погодженим першим заступником керівника Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002447, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В клопотанні зазначено, що 29 вересня 2016 року співробітниками РПСПОП «Тернопіль» на блок-пості «Лисичанськ-Гірське» у м.Лисичанську Луганської області було виявлено складання службовою особою ТОВ «ВП «Укрліспром» завідомо неправдивих документів по транспортуванню деревини на автомобілі вантажному (бортовому) КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що виразилося у внесенні завідомо не достовірних даних про належність деревини та пунктів навантаження. В ході огляду місця події на блок-пості було виявлено та вилучено зазначений автомобіль з брусами сосни, загальним об`ємом 21 м3, який належить ОСОБА_8 . Згідно товаро-транспортної накладної №187-4 від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_8 віз з пункту навантаження (м.Кремінна) до пункту розвантаження (м.Карбоніт) 25, 2 м3 лісу хвойних порід, що не відповідає даним, вказаним на бирках Державного агентства лісових ресурсів України: №068434918, №068434919. На частину деревини були відсутні товаротранспортні документи. Кількість деревини не відповідає реальному об`єму, вказаному в товаротранспортній накладній та бирках Державного агентства лісових ресурсів України. Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, отже є речовим доказом у кримінальному провадженні, на яке просив накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2016 року у задоволенні клопотання про арешт зазначеного майна відмовлено. Вилучені під час проведення огляду місця події від 29 вересня 2016 року на блок-пості «Лисичанськ-Гірське» у м.Лисичанську Луганської області: автомобіль вантажний (бортовий) КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернуто ОСОБА_8 ; бруси сосни, загальним об`ємом 21 м 3, - повернуто ТОВ «Укрліспром».

В ухвалі суд зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи про визнання зазначених автомобіля та деревини речовими доказами, а також обґрунтування яким чином вказані об`єкти можуть бути речовими доказами з урахуванням кваліфікації дій за ч.1 ст.366 КК України (службове підроблення). Крім того, слідчим проведено необхідні слідчі дії з заміру та опису вилученого майна, що виключає, в разі їх повернення власнику, негативні наслідки для досудового розслідування. Підстави накладання арешту на автомобіль відсутні, оскільки на час проведення огляду у ОСОБА_8 були наявні всі документи, які передбачені Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженим Постановою КМУ від 21 травня 2009 року №515. На думку слідчого судді вказані об`єкти не є доказом злочину, не підлягають спеціальній конфіскації і конфіскації, не є забезпеченням цивільного позову. Слідчим не доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведена необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, наводить доводи про необхідність накладання арешту на зазначене майно, яке на його думку відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні та може мати доказове значення при розслідуванні даного злочину. Зазначає, що під час прийняття вантажу, водій вантажного автомобілю КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не пересвідчився у відповідності вантажу відповідним супроводжуючим документам, які не відповідали фактичній наявності деревини та не мали даних про її власника. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання про арешт зазначеного тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні були заслухані:

- прокурор, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- представник ТОВ «ВП «Укрліспром» ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що зазначене майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, яке на момент розгляду слідчим суддею клопотання не було визнано речовими доказами, а потім повернуто під розписки власникам. Деревина, яка перевозилась, не потребувала додаткового биркування після її довантаження, а видані накладні підтверджували її об`єм. На цей час вказана деревина відправлена для переробки підприємству споживачу, оскільки ТОВ «ВП «Укрліспром» несло збитки в зв`язку з затриманням вантажу та порушенням строків постачання;

- начальник відділення СВ Лисичанського ВП ГУКНП в Луганській області ОСОБА_7 , який повідомив апеляційний суд, що він звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна, яке на той час не було визнано речовими доказами, а потім повернуто власникам під розписки. Підозру на цей час не вручено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, які були надані апеляційному суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладання арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, заданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Положеннями ч.1 ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що зазначене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглянуто слідчим суддею у відповідності до вимог ст.172 КПК України.

Згідно наданих матеріалів, 29 вересня 2016 року, в ході огляду місця події на блок-пості «Лисичанське-Гірське» у місті Лисичанську Луганської області, було виявлено та вилучено автомобіль вантажний (бортовий) КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з брусами сосни загальним об`ємом 21 м3, про що складений протокол огляду місця події від 29 вересня 2016 року.

Дане кримінальне правопорушення зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002447 від 29.09.2016 року, попередня правова кваліфікація правопорушення ч.1 ст.366 КК України.

На час розгляду справи слідчому судді, апеляційному суду прокурор, слідчий не надали достатніх обґрунтувань та доказів вважати, що вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть бути речовими доказами з урахуванням кваліфікації правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, про що слідчий суддя обґрунтовано зазначив в своїй ухвалі.

Слідчий суддя, відмовляючи в накладанні арешту, обґрунтовано вмотивував своє рішення, вказавши, що слідчим проведені необхідні слідчі дії з заміру та опису вилученого, під час огляду місця події 29 вересня 2016 року, майна, що виключає, в разі їх повернення власнику, негативні наслідки для досудового розслідування.

Крім того, у власника автомобіля КАМАЗ водія ОСОБА_8 були наявні всі документи, які передбачені Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженим Постановою КМУ від 21.05.2009 року №515, а саме: товаро-транспортна накладна; посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; талон про проходження державного технічного огляду; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і він здійснював перевезення вантажу за угодою, що вказує на відсутність в його діях порушень при транспортуванні вантажу.

Колегія суддів також вважає, що вказані об`єкти на цей час, а також на час розгляду клопотання не відповідали критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, про що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку.

Слідчим не було доведено, що без арешту вказаного майна, не можливо проведення слідчих дій, необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження і він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співвимірними із завданням кримінального провадження.

Крім того, постанова про долучення до матеріалів досудового розслідування зазначених автомобіля КАМАЗ та деревини в якості речових доказів винесена 10 жовтня 2016 року, тобто після подання до суду клопотання про арешт майна, до матеріалів якого долучена не була.

Вказані об`єкти передані 11 жовтня 2016 року під розписки їх власникам, а деревина відправлена для переробки підприємству споживачу, про що зазначили начальник відділення СВ Лисичанського ВП ГУКНП в Луганській області ОСОБА_7 , а також представник ТОВ «ВП «Укрліспром» ОСОБА_6 , який вважав з огляду на ці обставини неможливим виконання накладання арешту.

Порушень норм КПК України, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З зазначених обставин апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Лисичанського ВП ГУКНП в Луганській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна та повернуто вилучені під час проведення огляду місця події від 29 вересня 2016 року на блок-пості «Лисичанськ-Гірське» у м. Лисичанську Луганської області ОСОБА_8 автомобіль вантажний (бортовий) КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ТОВ «ВП «Укрліспром» - бруси сосни загальним об`ємом 21 м3, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3