ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/817/16-к
Провадження по справі № 1-кп/514/54/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 26 грудня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 10.11.2004року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст.121, ч.3 ст.135 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі; 25.09.2008 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.121 КК України до 7 ( семи) років і 3 ( трьох) днів позбавлення волі, судимість в законному порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , судимого за вироком Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2008 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, під час відбування ним покарання в ОВК УДПтСУ в Одеській області №14 01 квітня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси установлений адміністративний нагляд строком на 18 місяців з обмеженнями:

заборона виходу з будинку (квартири) щоденно з 22 години до 05 години ранку наступної доби за встановленою за місцем мешкання адресою;

заборона відвідувати кафе, бари, ресторани, де продаються спиртні напої на розлив;

заборона виїзду з населеного пункту за місцем постійного мешкання без дозволу керівництва територіального РВ ГУМВС України;

з`являтися на реєстрацію в територіальний РВ ГУМВС України за місцем постійного мешкання чотири рази на місяць, згідно з вказівками РВ ГУМВС України.

09 квітня 2015 року ОСОБА_4 звільнився з ОВК УДПтСУ в Одеській області №14 та особисто був ознайомлений з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду та про зобов`язання прибути і зареєструватися у Тарутинському РВ ГУМВС України в Одеській області не пізніше 12 квітня 2015 року, та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду за несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС.

Під час перебування під адміністративним наглядом, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, 05 січня 2016 року ОСОБА_4 , у зв`язку з систематичними тимчасовими примусовими профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою, що здійснювались органами внутрішніх справ, вирішив порушити встановлений 01 квітня 2015 року відносно нього адміністративний нагляд, а отже і обов`язки та обмеження передбачені ним. З цією метою самовільно залишив постійне місце проживання : будинок АДРЕСА_1 і без дозволу працівників органів внутрішніх справ виїхав за межі с. с. Володимирівка Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 , діючи умисно, з цією метою, ввечері 05 січня 2016 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, самовільно, не маючи на те права, без дозволу органів внутрішніх справ, які здійснюють нагляд, покинув постійне місце мешкання, виїхавши в особистих цілях з с. Володимирівка Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та тимчасово проживав за межами населеного пункту до середини травня 2016 року, порушивши правила встановленого щодо нього адміністративного нагляду.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України, а саме : самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

29 червня 2016 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на один місяць.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд, -

ЗАСУД И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2016 року укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 395 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбування ОСОБА_4 призначеного покарання відраховувати з моменту його затримання після набрання вироком суду законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1