АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5903/16-к Номер провадження 11-сс/786/501/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 23 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, студента 5-го курсу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обраний запобіжний захід домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 19 грудня 2016 року, з забороною цілодобово залишати місце проживання.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в незаконному заволодінні транспортними засобами - автомобілями, за попередньою змовою групою осіб, на території м. Полтава та м. Миргород Полтавської області в період часу з липня по жовтень 2016 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя оцінив обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та прийшов до висновку, що слідчим і прокурором не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши розмір застави 80 мінімальних розмірів заробітної плати.

При цьому зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки порушує обов`язки, покладені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Крім того, може незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, міркування підозрюваного та його захисника про законність ухвали слідчого судді, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Обґрунтованість підозри та необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи прокурора про неможливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків без тримання під вартою є непереконливими.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагає ст.178 КПК України, та з огляду на приписи ст.177 КПК України, всупереч твердженням апелянта, належним чином врахував, що в клопотанні слідчого відсутні матеріали на підтвердження того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню і переховуватися від слідства.

Навпаки, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, що підтвердив також прокурор в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Крім того, підозрюваний є досить молодою людиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання разом з батьками, навчається в університеті, позитивно характеризується.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Конкретні дані, які б свідчили що, перебуваючи на волі, підозрюваний буде ухилятися від слідства чи перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, відсутні і в клопотанні не наведені. Не містить таких даних і апеляційна скарга прокурора.

Отже, висновки слідчого судді про те, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_8 може бути забезпечена шляхом обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні матеріалах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог ст.ст.176-179 КПК України, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.422, ст.405 та ст.407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 23 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4