АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома ЛТД», на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 р. задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000044 від 11.01.2013 року та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських поточних рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () під № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 у розмірі 1 926 999 грн., що відкриті в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, 39-Д, МФО 313849, та на видаткові операції з грошовими коштами по цим рахункам за виключенням операцій по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» ().

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома ЛТД», подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним, необгрунтованим,постановленим на підставі неповного судового розгляду та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що слідчий суддя постановив ухвалу посилаючись на неналежні докази, оскільки відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2016 р. по справі №808/6808/15 спростовано факт ухилення від сплати податків ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» (), а тому арештовані грошові кошти не можуть мати значення доказів по справі, на підставі чого відсутній предмет злочину.

Також апелянт вважає, що арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () не відповідає критеріям, визначеним ст. 173 КПК України, зокрема, у справі не дотримано принцип співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та не враховано наслідки арешту майна для третіх осіб.

Звертає увагу суду на те, що арешт майна призведе до зупинки або надмірного обмеження правомірної діяльності ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» (), а також до інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

В підсумку вказує, що слідчий суддя наклав арешт в порушення вимог ст. 170 КПК України, оскільки застосував захід забезпечення кримінального провадження без достатніх правових підстав та обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, що порушує загальні засади кримінального провадження, встановлені ст. 7 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне провадження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 18.03.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим управлінням кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000044 від 11.01.2013 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що учасниками організованої групи впродовж 2012-2014 років на території м. Києва та Одеської області створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності, у тому числі ПП «Оріон-Прайс», ПП «Буд-Сістем», ПП «Віва-Трейдінг», ПП «Аурум 999», ПП «Топ Трейдінг» та інші, які зареєстровані на підставних осіб для здійснення можливості керування підприємствами, розпорядження банківськими рахунками, подання податкової звітності.

У вказаний період від імені зазначених підприємств невстановлені особи документально оформляли неіснуючі фінансово-господарські операції, які нібито свідчили про реалізацію товарів (робіт, послуг) на адресу підприємств реально діючого сектору економіки. У подальшому учасниками організованої групи вказані підроблені документи передавались службовим особам суб`єктів господарювання реального сектору економіки, з метою їх відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності з метою незаконного зменшення податкових зобов`язань перед бюджетом.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () у період 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. з метою умисного ухилення від сплати податків, штучно завищували суми валових витрат підприємства та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення у бухгалтерському та податковому обліках придбання товарів, робіт та послуг у ПП «Оріон-Прайс» (), ПП «Буд-Сістем» (), ПП «Віва-Трейдінг» (7), ПП «Аурум 999» (), ПП «Топ Трейдінг» (), які фактично відповідні роботи та послуги не виконували, товарно-матеріальні цінності не поставляли.

Згідно з актом документальної перевірки ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () за період 2014 р., контролюючим органом встановлені порушення податкового законодавства на 912, 789 грн. з податку на прибуток підприємств та 1 014 210 грн. з податку на додану вартість.

14.03.2016 р. старший слідчий в ОВС четвертого слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000044 від 11.01.2013 р., звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських поточних рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () під № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 у розмірі 1 926 999 грн., що відкриті в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, 39-Д, МФО 313849, та на видаткові операції з грошовими коштами по цим рахункам за виключенням операцій по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» ().

18.03.016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти було задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках підприємства перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя правильно встановив, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на те, що грошові кошти призначалися для фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення та винагороди за його вчинення, а також на існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських поточних рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () під № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 у розмірі 1 926 999 грн., що відкриті в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, 39-Д, МФО 313849, та на видаткові операції з грошовими коштами по цим рахункам за виключенням операцій по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» ().

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на банківські рахунки підприємства, оскільки грошові кошти, які зараховані та зберігаються на вказаних рахунках, відповідають критеріям, передбаченим ст. 170 КПК України.

А тому, як вважає колегія суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома ЛТД» з потребами кримінального провадження та врахував завдання арешту, а саме запобігання приховування, перетворення чи передачі майна.

Доводи представника власника майна про те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч вимогам ст. ст. 170, 173 КПК України, оскільки слідчим суддею постановлено рішення з посиланням на неналежні докази, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею на грошові кошти накладено з правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () під № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 у розмірі 1 926 999 грн., що відкриті в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, 39-Д, МФО 313849, та на видаткові операції з грошовими коштами по цим рахункам за виключенням операцій по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» (), а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 173, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома ЛТД», строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000044 від 11.01.2013 року та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських поточних рахунках ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» () під № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 у розмірі 1 926 999 грн., що відкриті в АКБ «Індустріалбанк» м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, 39-Д, МФО 313849, та на видаткові операції з грошовими коштами по цим рахункам за виключенням операцій по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплат заробітної плати працівникам ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» (), залишити без змін.

Апеляційну скаргупредставника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Рома ЛТД», залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 е ц ь