печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
22 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Боярка Київської області, проживає у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави в сумі 5 млн. 132 тис.
Прокурор посилався на таке: Слідчими Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Установлено, що у лютому 2016 року громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи з метою заволодіння шляхом обману та зловживання довірою гр. ОСОБА_8 його грошовими коштами в розмірі від 150 до 200 тис. доларів США зорганізувались за попередньою змовою, обіцяючи забезпечити винесення суддями Апеляційного суду Київської області ухвали про скасування вироку від 01.07.2016 Обухівського районного суду Київської області, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, а у подальшому винесення виправдувального вироку.

Реалізовуючи свій злочинний намір, учасники групи 19.10.2016 близько 15 год. 30 хв. у приміщенні кафе «Теплиця», що у м. Києві по вул. Старовокзальній, 13 заволоділи коштами ОСОБА_8 , які їм передав його син ОСОБА_8 , в сумі 200 тис. доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 5 млн. 132 тис. 609 грн. 80 коп. та є особливо великим розміром.
За фактом заволодіння за попередньою змовою майном ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою в особливо великому розмірі 20.10.2016 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю Київської області, жителю АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, яке у той же день вручено йому.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними доказами, а саме:
-протоколом від 29.07.2016 № 14/2/2-8372 про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи), у якому зафіксована зустріч ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час якої обговорювалось при яких умовах ОСОБА_10 передасть ОСОБА_6 кошти ОСОБА_8 за вирішення тим питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності;
-протоколами від 21.03.2016 № 14/2/2-2905, від 24.03.2016 № 14/2/2-3201 за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою категорії «перевірка» № 532 «Сотники», у яких зафіксовано розмови під час зустрічі ОСОБА_10 з особами на ім`я « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », а також згаданих осіб з ОСОБА_13 , під час яких ті обговорювали умови отримання коштів від ОСОБА_8 через ОСОБА_10 за нібито вирішення питання про виправдання ОСОБА_8 судом;
-заявою від 13.09.2016 ОСОБА_8 про вчинення злочину особами на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно його батька;
-протоколом від 20.10.2016 допиту свідка ОСОБА_8 (син) про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагаються заволодіти коштами його батька. З цього приводу він звернувся до СБУ та був залучений до конфіденційного співробітництва. Під час зустрічі 19.10.2016 у кафе «Теплиця» у м. Києві після розмови з ОСОБА_5 та особою, яка назвалась ОСОБА_14 він передав ОСОБА_5 гроші в сумі 200 тис. доларів США;
-протоколом від 19.10.2016 допиту свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_16 у червні та жовтні 2016 року надавав йому документи у справі ОСОБА_17 , просив тому допомогти, повідомляв про наявність 100 тис. доларів для передачі адвокатам та суддям. На прохання ОСОБА_18 він 19.10.2016 року у кафе «Теплиця» зустрівся із сином засудженого ОСОБА_17 , який зі слів ОСОБА_18 , був із грошима. Під час зустрічі був присутній знайомий ОСОБА_18 на ім`я ОСОБА_11 . Коли він залишав кафе, то зазначений ОСОБА_11 збирався отримати кошти від сина ОСОБА_8 ;
-протоколом від 20.10.2016 допиту свідка ОСОБА_19 про те, що ним у ході здійснення оперативно-розшукових заходів та виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні зібрано докази, які вказують на заволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою коштами ОСОБА_8 в сумі 200 тис. доларів США;
-протоколом від 19.10.2016 невідкладного обшуку у приміщенні кафе «Теплиця», що у м. Києві, відповідно до якого у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти в сумі 199600 доларів США, подрібнену речовину рослинного походження та мобільний телефон у ОСОБА_7 ;

-протоколом обшуку від 19.10.2016 автомобіля марки «Toyota Camry», д.р.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , у ході якого виявлено примірник вироку Обухівського районного суду Київської області від 01.07.2016;
-протоколом обшуку від 19.10.2016 за адресою проживання ОСОБА_5 у м. Боярка, у ході якого виявлено рукописний аркуш із написом: « ОСОБА_20 Обуховский суд судья ОСОБА_21 прокурат. прокурор ОСОБА_22 или ОСОБА_23 НОМЕР_2 ОСОБА_24 »;
-рапортом від 07.04.2016 № 14/2/2-3474 про виявлення кримінального правопорушення;
-повідомленням про кримінальне правопорушення № 14/2/2-3475.
-листами ГУБКОЗ СБУ від 19.04.2016 № 14/2/2-3751, 07.06.2016 № 14/2/2-5444нт про встановлення факту причетності до заволодіння коштами ОСОБА_8 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а отже йому загрожує тяжке покарання, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На даний час існує ризик того, що підозрюваний під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від слідства та суду, а саме залишить межі України, так як від свідка ОСОБА_25 стало відомо про наявність у нього паспорта громадянина Республіки Ізраїль, який він може використати для виїзду за кордон, де він уже перебував раніше упродовж двох років.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків у провадженні, про що свідчать показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , які повідомили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погрожували батьку ОСОБА_8 .

Також існує ризик того, що підозрюваний, потрапивши на волю, продовжить свою злочинну діяльність, вчинить інший злочин, адже відповідно до зібраних доказів, він не відмовлявся від свого злочинного наміру заволодіти коштами ОСОБА_8 упродовж більш ніж вісім місяців, вигадував разом із спільниками все нові способи заволодіння коштами, поки не був затриманий на місці вчинення шахрайства.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та інтереси кримінального судочинства.

Прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ця ж норма зобов`язує слідчого суддю в ухвалі зазначити, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного.

У зв`язку з цим прошу визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 5 млн. 132 тис., тобто у сумі коштів, якими він незаконно заволодів, а також покласти на нього такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та іншими підозрюваними;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки необхідно покласти на підозрюваного для того, щоб запобігти можливості впливати на свідків, ухилитися від слідства та суду, вчиненню підозрюваним нових злочинів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Адвокат та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання. Крім того, вважали, що у разі задоволення клопотання прокурора та обрання альтернативного запобіжного заходу застави, просили застосувати мінімальний його розмір з урахуванням матеріального стану підозрюваного.

Слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Вказаний злочин у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин.
Слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження пред,явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України. Крім того, викладені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України підтверджують доводи, викладені у клопотанні, оскільки застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.
Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий запобіжний захід не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.
Згідно ч. 5 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується».
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог п. 4 ст. 183 КПК України, з метою забезпечення ефективності застави як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності прокурор просив визначити її розмір не менше суми заподіяних та підтверджених досудовим розслідуванням збитків у розмірі 5132000,00 гривень.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доказах, наданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов,язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов,язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів зобов,язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обгрунтовано гарантіями явки до суду. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченому ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, яка передбачає показання у вигляді позбавлення волі строком від п,яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний . раніш не судимий, слідчий суддя приймає до уваги обставини, за якими ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його особу, стан здоров,я, соціальні зв,язки. Незважаючи на вказані данні про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує, що особа підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а також вважає доцільним з метою запобігання визначеним у ст. 177 КПК України ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Але у відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя обирає ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов,язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. При визначенні розміру застави, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , дані про його особу, сімейний стан, стан здоров,я, розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок скоєння кримінального правопорушення,, слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу у максимальній межі встановленій ч.5 ст.182 КПК України для особливо тяжкого злочину у розмірі 300 мінімальних заробітних плат в сумі 413400,00 гривень. При цьому слідчий суддя вважає, що визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов,язків, передбачених КПК України з урахуванням всіх обставин, викладених вище.
Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5
задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Боярка Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат в сумі 413400,00 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/ на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:
р/р НОМЕР_3 ;
МФО /код банку/ 820019;
ЗКПО 02 896 745;
ЄДРПОУ банку 38004897;
Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ у місті Києві.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов,язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора, суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;
-утриматися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні номер 0000980 за списком, наданим слідчим або прокурором.
Термін обов,язків, покладений слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах досудового розслідування строком шістдесят днів.
Роз,яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Київського СІЗО управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов,язаний виконувати покладені на нього обов,язки, пов,язані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв,язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя