АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/624/16 Справа № 194/1840/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Облуччя, Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16 червня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за

ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-09 лютого 2007 року Лозовським міським судом Харківської області за ч.3 ст.309,

ст.69, ст.71 КК до 4 років позбавлення волі;

-25 липня 2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2

ст.342, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70 КК України до штрафу у розмірі 3000 гривень;

-08 червня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2

ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з

іспитовим строком 1 рік;

-20 лютого 2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2

ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та засуджено до позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднано частково не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року у виді 2 місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.

Цим же вироком вирішена доля речових доказів по кримінальному провадженню.
Вироком суду встановлено, що 18 листопада 2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з правої сторони від входу в приміщення автостанції, розташованої по АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_10 , який в цей час знаходився поруч із банкоматом, що вмонтований в будівлю автостанції, та за допомогою картки «Ощадбанк», яка належить його матері ОСОБА_11 , з дозволу останньої, знімав грошові кошти в сумі 1000 гривень. Обвинувачений ОСОБА_8 після того, як ОСОБА_10 зняв з банкомату грошові кошти у сумі 1000 гривень двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна, підійшов до банкомату і з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, умисно, відкрито, повторно викрав гроші в сумі 500 гривень, які належать ОСОБА_11 . ОСОБА_10 в свою чергу схопив обвинуваченого ОСОБА_8 за куртку та став його утримувати, намагаючись повернути викрадені гроші. Однак обвинувачений ОСОБА_8 , вирвавшись, побіг уздовж будівлі автостанції, на вимоги ОСОБА_10 про повернення коштів не реагував, завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком не відбутої частини покарання, призначеного йому за вироком Тернівського міського суду від 20 лютого 2015 року, що складає 4 роки позбавлення волі, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 зазначив, що призначена судом першої інстанції ОСОБА_8 міра покарання є м`якою, оскільки суд не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, характер та обставини вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просить змінити вирок міськрайонного суду в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначив що призначене покарання вироком суду першої інстанції, занадто суворе.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок суду першої інстанції не обґрунтованим в частині призначеного покарання, та просила апеляційну скаргу прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 та просили її задовольнити, при цьому в задоволені апеляційної скарги прокурора просили відмовити, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про те що вимоги апеляційних скарг прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які як прокурором та і обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність раніше судимого обвинуваченого в відкритому викраденню чужого майна, вчинене повторно за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з апеляційних скарг прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України не оспорюються.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого що призначене покарання, занадто суворе.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те що суд при призначенні покарання ОСОБА_8 не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, характер та обставини вчиненні кримінального правопорушення, то вони теж є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_8 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обвинувачений раніше неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини і схильний до продовження протиправної поведінки.
Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про можливість досягнення мети кримінального судочинства щодо обвинуваченого ОСОБА_8 шляхом призначення йому остаточного покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що немає підстав вважати, що призначене ОСОБА_8 покарання є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Судова колегія вважає за необхідне у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 18 листопада 2016 року по 12 травня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалений щодо ОСОБА_8 вирок є законним і обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегія суддів не вбачає, а тому будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав для його скасування чи зміни при перевірці матеріалів кримінального провадження в апеляційному порядку не виявлено, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року, відносно ОСОБА_12 засудженого за ч.2 ст.186 КК України, залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_12 в строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 18 листопада 2015 року по 12 травня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: