Справа № 446/284/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
07.07.2016 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
представника скаржника адвоката ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги та зазначив, що бездіяльність заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 є незаконною, прокурором не вжито жодних заходів для дослідження всіх обставин вказаного кримінального правопорушення. Просив скаргу задоволити.
Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши матеріали, додані до скарги, суд дійшов до наступних висновків:
Відповідно до ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч.4 ст.214 КПК України, слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.1.2 Розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17 серпня 2012 року, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінально процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Так, ступінь суспільної небезпечності є соціально-змістовним показником окремо взятого діяння, який визначається через основні величини (розмір, обсяг, тривалість) об`єктивних і суб`єктивних ознак вчиненого суспільно небезпечного діяння. Тому на ступінь суспільної небезпечності діяння впливають насамперед індивідуальні особливості діяння, що утворюються при його вчиненні.
Окрім того, відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Так, згідно ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
В подальшому. заступником керівника Радехівської міської прокуратури ОСОБА_8 09.06.2016 р. № 05-22/3-32-16 на адресу ОСОБА_3 було скеровано повідомлення щодо наслідків вивчення матеріалів кримінального провадження, звернення ОСОБА_3 та доданих до нього матеріалів та встановлено, що доводів, передбачених ч.5 ст. 214 КПК України, які б вказували на наявність в діях слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України не встановлено, а відтак відсутні будь-які підстави для внесення вказаних ОСОБА_3 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Кам"янка-Бузького районного суду
Львівської області ОСОБА_9