Справа № 761/2931/16-к
Провадження №1-кп/761/541/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012454 від 17.10.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастів, Київської обл., українця, громадянина України, працюючого не офіційно, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

16.10.2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці - неподалік будинку № 50 проспекту Перемоги в м. Києві, побачив ОСОБА_6 , до якого безпричинно почав чіплятися та безпідставно звинувачувати у образах його знайомої. Після чого ОСОБА_3 , використовуючи нікчемний привід, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства і загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, наблизившись до ОСОБА_6 , безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, повалив ОСОБА_6 на асфальтне покриття дороги.
В подальшому, ігноруючи неодноразові зауваження зі сторони свідків, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів своєї неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, умисно наніс близько десяти ударів руками в обличчя ОСОБА_6 .
Окрім іншого, 16.10.2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці неподалік будинку № 50 проспекту Перемоги в м. Києві, побачив ОСОБА_6 , до якого безпричинно почав чіплятися та безпідставно звинувачувати у образах його знайомої. Після чого ОСОБА_3 використовуючи нікчемний привід, в ході скоєння хуліганських дій, наблизившись до ОСОБА_6 та застосувавши силу, повалив ОСОБА_6 на асфальтне покриття дороги.
В подальшому ігноруючи неодноразові зауваження зі сторони свідків, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 умисно наніс близько десяти ударів руками у обличчя ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 2397/Е від 20.01.2016 у ОСОБА_6 виявлено: закриту черепно-мозкову травму у вигляді стресу головного мозку, вдавленого перелому передньої стінки лобної пазухи більше справа; перелому лобної пазухи зліва, перелому нижньої стінки лівої орбіти зі зміщенням уламків, перелому тіла нижньої щелепи в області кута справа та між 34,35 зубами зі зміщенням уламків, перелому обох кісток носа без зміщення уламків, крововиливу у ліву гайморову пазуху, синця на повіках лівого ока з субкон`юктивальним крововиливом, підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки, множинних саден обличчя.
Морфологічні властивості виявлених переломів - дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності кісток верхньої та нижньої щелепи, лобної пазухи так і відновлення їх функцій, буде спостерігатись у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказана закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральної прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України та яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду надав показання про те, що він дійсно у жовтні 2015 року вночі він перебував в м.Києві по пр.Перемоги разом із товаришами, вживали пиво. Із потерпілим, який проходив повз компанію, у нього виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. Внаслідок конфлікту він повалив потерпілого на землю та наносив йому удари в обличчя, наніс близько 6-10 ударів, доки його товариші не розборонили їх, після чого з місця події пішов.

При цьому ОСОБА_3 суду підтвердив, що здійснив зазначені дії у стані алкогольного сп*яніння, цивільний позов потерпілого визнав частково, в частині стягнення витрат на лікування, вказавши, що будь-які мобільні телефони він у потерпілого не викрадав, а проти моральної шкоди заперечував, вважаючи її необгрунтованою.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, обгрунтував вимоги цивільного позову, вказавши на те, що після вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення йому було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, внаслідок яких він поніс витрати на лікування, також після бійки виявив у себе відсутність двох мобільних телефонів, вартість яких просить стягнути з винної особи, а також моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях внаслідок порушення нормальних життєвих зв*язків, погіршенням його психічного стану тощо.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке слід кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та доведеною винуватість обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України, за якою дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, хоча рахується несудимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря-нарколога або психіатра не перебуває, працює не офіційно.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп*яніння.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження та позбавлення волі в межах санкцій статей КК України, за якими його визнано винним. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його молодого віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він не одружений, працює не офіційно, має малолітніх утриманців, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у потерпілого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а саме, з ОСОБА_3 на користь потерпілого підлягає стягненню матеріальна шкода в частині понесених останнім витрат на лікування, які підтверджуються наявними доказами понесення ним витрат (копіями чеків та рахунків), не підлягає стягненню матеріальна шкода в частині відшкодування вартості втрачених потерпілим мобільних телефонів, оскільки за матеріалами кримінального провадження факту викрадення, незаконного заволодіння тощо, зазначеними потерпілим мобільними телефонами ОСОБА_3 не було встановлено та за даним фактом досудове розслідування не здійснювалось.

При цьому, оцінюючи ступінь моральних страждань потерпілого, які він зазнав внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_3 , суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з підстав того, що ОСОБА_6 внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило йому фізичний біль та страждання у зв*язку із ушкодженням здоров*я та потребувало лікування із оперативним втручанням, внаслідок якого було порушено звичайний спосіб його життя, останній був змушений докладати зусиль до організації побуту та захисту свої прав, та суд оцінює моральну шкоду потерпілого у розмірі 5000 гривень.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Запобіжний захід відносно засудженого у кримінальному провадженні не обирався, судові витрати відсутні.

Речові докази по справі змиви рідини бурого кольору, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 21 січня 2016 року залишити зберігатись при матеріалах кримінальної справи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 16 589 (шістнадцять тисяч п*ятсот вісімдесят дев*ять) гривень 13 копійок та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п*ять тисяч) гривень, а всього стягнути 21 589 (двадцять одну тисячу п*ятсот вісімдесят дев*ять) гривень 13 копійок.

В решті вимог за цивільним позовом відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Трубніков