АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/228/16 Справа № 712/5023/16-к Категорія: ст.ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Шпіко Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24 червня 2016 року та визначено розмір застави в сумі 500 000грн.,

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що вона маючи зв`язки, які дають можливість систематично здійснювати незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію, обіг якого заборонений, з метою незаконного збагачення та одержання як основного джерела доходу грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, в період з жовтня 2015 року по 26 квітня 2016 року, діючи умисно та цілеспрямовано, домовилась із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а в подальшому з ОСОБА_15 (з лютого 2016 року) про спільне вчинення злочинів корисливої спрямованості, разом на території м. Умань та Уманського району Черкаської області протягом тривалого часу створивши організовану групу осіб, що спеціалізувалася на здійсненні незаконного придбання, виготовлення, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію, обіг якого заборонений, виготовляли та збували вказаний наркотичний засіб.

Мотивом попередньої домовленості ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 для вчинення злочинів став той факт, що вони є непрацевлаштованими та потребували матеріального забезпечення.

Слідством встановлено, що ОСОБА_12 у період жовтня 2015 року по 26 квітня 2016 року систематично перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована і фактично мешкає ОСОБА_8 , на виконання вказівок останньої здійснював функції по виготовленню особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію, що полягали у вчиненні ним дій, направлених на переробку зазначеного наркотичного засобу із дозволених лікарських засобів, в результаті чого на основі зазначеного наркотичного засобу, одержувалися готові до вживання форми наркотичних засобів.

Також встановлено, що в період з жовтня 2015 року по 16.03.2016 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , який виконував роль «кур`єра», передаючи готовий до вживання наркотичний засіб ОСОБА_11 для послідуючого збуту його мешканцям м. Умань і Уманського району через «реалізаторів» ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , яким наркотичний засіб в свою чергу передавала ОСОБА_11 . У період з 17.03.2016 по 22.04.2016 року у зв`язку із відсутністю ОСОБА_11 , яку було поміщено до Черкаського слідчого ізолятору, ОСОБА_12 передав готовий наркотичний засіб ОСОБА_13 , яка у подальшому передала його ОСОБА_15 для послідуючого збуту наркозалежним особам або ж особисто займалась таким збутом.

За свої послуги кожен із членів групи отримував певний визначений та обумовлений прибуток, який виражався в отриманні грошових коштів від продажу наркотичного засобу. В той же час, більша частина цих грошових коштів від «реалізаторів» через ОСОБА_11 і ОСОБА_12 надходила ОСОБА_8 .

Таким чином, група осіб в яку увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 здійснювала злочинну діяльність в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року на території м. Умань і Уманського району Черкаської області.

За даним фактом 02.02.2016 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України.

26.04.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.04.2016 року старший слідчий СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси вказане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не працює, не має постійного джерела доходів, у період з 2000 по 2014 роки тричі притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується посередньо та, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта з метою схилити їх до дачі неправдивих показань та необ`єктивного висновку, не допитаних осіб, яким збувались наркотичні засоби з метою схилити їх до дачі неправдивих показань та вживати заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, може знищити речові докази, а також знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Крім того слідчим суддею, на виконання ст. 182 КПК України, визначено розмір застави та в разі її сплати, покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність його висновків фактичним обставинам провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний у виді домашнього арешту або зменшити встановлений розмір застави. Зазначає, що в судовому рішенні слідчим суддею не обґрунтовано, які саме обставини свідчать про наявність в провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставини, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання. Стверджує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, як особа, яка алкогольними напоями не зловживає, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя стосунків не підтримує, має незадовільний вразливий стан здоров`я, зокрема має ряд важких хвороб органів серцево-судинної діяльності, органів травлення, хребта та колінних суглобів у зв`язку з чим неодноразово госпіталізовувалась та проходила стаціонарне лікування, не може себе самостійно обслуговувати та потребує стороннього догляду. Також вказує, що слідчий суддя не вмотивував в рішенні встановлений підозрюваній розмір застави та не зазначив чим підтверджуються виключні обставини, на підставі яких він встановив її розмір вищим ніж це передбачено ч. 5 ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному провадженні порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, в частині визначеного розміру застави, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити розмір застави у виді 1451 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 2000856 грн.

Підозрювана ОСОБА_8 була належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду через адміністрацію СІЗО № 30 м. Черкаси і не виявила бажання бути присутньою в судовому засіданні. Неявка в судове засідання підозрюваної не перешкоджає розгляду скарг по суті апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника адвоката ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з СІЗО № 30 м. Черкаси в підтримку апеляційної скарги сторони захисту та можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги прокурора в кримінальному провадженні і залишення без задоволення апеляційних вимог захисника, пояснення слідчого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000003, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Застосовуючи підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що у органів досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави для пред`явлення ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. По справі маються докази, що вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та її характеризуючих даних, зокрема того, що вона не працює, не має постійного джерела доходів, у період з 2000 по 2014 роки неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується посередньо, слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси правильно застосував до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, що є необхідним і достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України. На значну ймовірність наявності в провадженні ризиків, на які в ухвалі послався слідчий суддя, вказує, зокрема і сам характер інкримінованого ОСОБА_8 злочину, його масштабність та організованість. При цьому враховується те, що органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема особи, яким ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 за вказівкою ОСОБА_8 збували наркотичні засоби.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Тому, доводи захисника ОСОБА_9 про необґрунтованість, невмотивованість ухвали слідчого судді та відсутність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими і колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, не зважаючи на стан здоров`я підозрюваної, що підтверджується наданими стороною захисту даними, з матеріалів кримінального провадження вбачаються всі підстави для обрання щодо останньої саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою на певний строк.

При цьому в провадженні не здобуто даних про наявність захворювань у ОСОБА_8 , що унеможливлювали її тримання під вартою.

Крім того слідчим суддею обґрунтовано, посилаючись на практику Європейського суду з урахуванням обставин кримінального провадження та ролі ОСОБА_8 як лідера у його вчиненні, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, визначено розмір застави, що перевищує межі, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки в даному випадку розмір застави у передбачених межах визначених законом не здатен забезпечити виконання підозрюваною у вчиненні тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, тому не вбачає підстав для його зменшення, як того просить в апеляційній скарзі захисник.

З наведених вище підстав колегія суддів також не погоджується з доводами прокурора про необхідність збільшення розміру застави, визначеного слідчим суддею і вважає їх необґрунтованими.

Посилання слідчого судді в мотивувальній частині ухвали на визначення розміру застави в розмірі 1452 мінімальні заробітні плати, що становить 2000856 грн., є помилковим і суперечить розміру застави визначеному в резолютивній частині вказаної ухвали, який, на думку колегії суддів, здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що розмір застави визначається у розмірах мінімальної заробітної плати, а не в гривневому еквіваленті, як це вбачається з резолютивної частини ухвали слідчого судді, однак вказана обставина не впливає на законність винесеного в провадженні рішення і не являється підставою для його зміни або скасування.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 193, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначення застави в розмірі 500000 грн., залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :