Справа № 522/5714/16-к
№ 1-кс/522/6420/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2016 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Винницької області, МогилівПодільського району, с. Бронниця, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого на посаді заступника начальника Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі наказу начальника ГУНП в Одеській області № 131 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_4 працював заступником начальника Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції у м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області, мав спеціальне звання капітан міліції.
У своїй діяльності ОСОБА_4 керувався Конституцією України, Кримінальним і Кримінально-процесуальним кодексами України, Законами України «Про Національну поліцію України», іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами МВС України та ГУ Національної поліції в Одеській області.
Проте, нехтуючи взятими на себе обов`язками працівника правоохоронного органу, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, замість попередження злочину та профілактики злочинності серед населення сам скоїв умисне кримінально-каране діяння.
Встановлено, що ОСОБА_7 на території, прилеглій до ринку «Київський» по проспекту Академіка Глушка у м. Одеса здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану із роздрібною торгівлею водними живими ресурсами.
У лютому 2016 року, точну дату і час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , виконуючи службові обов`язки повідомив ОСОБА_7 про порушення останнім діючого законодавства та за не складання відносно останнього протоколів про адміністративне правопорушення та подальше сприяння торгівлі, висунув вимогу про передачу йому щомісячно в якості неправомірної вигоди грошових коштів у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень за кожне торгове місце. У разі несплати означених грошових сум, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 відповідне реагування ним на незаконну торгівлю, притягнення до адміністративної відповідальності та вилучення майна.
На виконання незаконної вимоги ОСОБА_4 , у березні 2016 року, точну дату і час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись біля Таїровського відділення поліції Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, розташованого в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 170-А, ОСОБА_7 передав останньому частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.
Продовжуючи вимагати у ОСОБА_7 неправомірну вигоду за невжиття стосовно останнього заходів адміністративного характеру, ОСОБА_4 висунув вимогу про передачу йому грошових коштів у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
На виконання незаконної вимоги ОСОБА_4 , 31.03.2016 о 12.30 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля Таїровського відділення поліції Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, розташованого в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 170-А, ОСОБА_7 передав останньому частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Після отримання вказаної грошової суми, ОСОБА_4 повторно висунув ОСОБА_7 вимогу про передачу раніше обговореної суми неправомірної вигоди.
Далі, на виконання незаконної вимоги ОСОБА_4 , 01.04.2016 о 13.30 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля Таїровського відділення поліції Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, розташованого в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 170-А, ОСОБА_7 передав останньому раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 затримано співробітниками прокуратури Одеської області та УВБ в Одеській області ДВБ Національної поліції України на місці скоєння злочину та в ході огляду у останнього виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, передані в якості неправомірної вигоди.
01.04.2015 ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.
01.04.2016 року о 15.30 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі 5 до 10 років, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також заслухавши прокурора, слідчого, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 до 10 років.
Підозрюваний має реєстрацію, постійне місце проживання в Україні та позитивну характеристику.
Можливість призначення ОСОБА_4 у разі визнання його винним, покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Проте, в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Твердження слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на заявників, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущеннями.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці.
Накласти на ОСОБА_4 заборону залишати житло в період з 21.00 год. по 06.00 год. кожної доби, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали суду вручити ОСОБА_4 негайно після її проголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя:
02.04.2016