У Х В А Л А
25 серпня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину.
Скаргу мотивує тим, що 10.06.2016р. звернувся до Львівської місцевої прокуратури № 1 з заявою про вчинення злочину. Дана заява була прийнята, але всупереч вимог закону не внесена до ЄРДР.
В судове засідання скаржник не з`явився. В прохальній частині скарги просить слухати таку без його участі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів, 10.06.2016 року скаржником засобами поштового зв`язку на адресу Львівської місцевої прокуратури № 1 скеровано заяву про вчинення кримінальних правопорушень працівниками поліції під час виконання останніми своїх службових повноважень
Листом від 02.07.2016р. ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР що стосується описаних заявником злочинів.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 р. № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1377 (п. 5 Розділ ІІІ), також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Зі змісту заяви про злочин, яка подавалась скаржником вбачається, що в процесі проведення обшуку працівниками поліції викрадені речі, які не є речовими доказами у кримінальній справі. Однак, ні переліку таких речей, ні будь-яких інших даних, які б дозволяли ідентифікувати їх в заяві не наведено. Також зазначено, що працівниками поліції підроблено протокол пред`явлення особи до впізнання, оскільки свідок в судовому засіданні пояснив, що такого протоколу не підписував. Така обставина також не вказує на вчинення злочину, оскільки протокол пред`явлення особи до впізнання є одним із доказів, а не документом, що в розумінні кримінального закону може бути підроблений. Порушення порядку в отриманні такого доказу тягне за собою його недопустимість. Неналежне на думку скаржника поводження працівниками поліції з купюрою 500 грн. під час проведення слідчих дій також не свідчить про вчинення злочину, оскільки такі дії, у випадку їх доведення, тягнуть за собою неналежність доказу.
По факту, мотиви заяви про вчинення злочину є позицією заперечення проти обвинувачення, висунутого скаржнику в межах розгляду іншого кримінального провадження.
Будь-яких інших фактичних даних про вчинення слідчим інкримінованих скаржником злочинів в заяві не наведено.
З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в даному випадку є правомірними. На підставі отриманої заяви в прокурора не виникло обов`язку вносити відомості в ЄРДР, внаслідок чого скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1