Єдиний унікальний номер 722/1415/16-к
Номер провадження 1-в/722/838/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,-

в с т а н о в и в:
14.06.2016 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_3 просив про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак у своєму позові просив суд справу розглядати за його відсутності.

Представник СВК №67 ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій заперечував проти задоволення клопотання (подання) засудженого і просив справу розглядати за його відсутності.

Розгляд клопотання проводився за відсутності прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , який подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечивши при цьому проти його задоволення.

Дослідивши додані до клопотання письмові документи, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 та інші документи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений: вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 08.02.2011 року за ст. ст. 185 ч. 3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 25.06.2012 року за ст. ст. 187 ч. 3, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Строк відбування покарання відраховується з 16.01.2012 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.02.2016 року застосовано Закон України від 25.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Кінець строку відбування засудженим покарання - 29.11.2018 року.

В даний час засуджений відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії.

В місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 16.01.2012 року. За час перебування в СІЗО м. Житомир ОСОБА_3 порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

До СВК №67 засуджений прибув 06.10.2012 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_3 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

Навпаки, як встановлено із довідки №554 від 16.06.2016 року, виданої адміністрацією СВК, протягом часу утримання в колонії ОСОБА_3 щомісячно працював, виконуючи норми виробітку у розмірі 100% за кожен місяць.

З наданої адміністрацією колонії довідки №461 від 16.06.2016 року, виданої начальником СВК-67 встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після прибуття в колонію 08.10.2012 року був комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Встановлено діагноз: практично здоровий, працездатний. На даний час стан задовільний.

З наведених підстав, суд вважає необґрунтованими викладені у характеристиці обставини щодо несумлінної праці засудженого на виробництві установи.

Наданою адміністрацією СВК випискою із протоколу №1 засідання атестаційної комісії відділення №5 від 25.01.2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 дотримується вимог режиму утримання.

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за весь час відбування покарання засуджений не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму.

Разом з тим, ОСОБА_3 був чотири рази заохочений за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку: 08.01.2014 року, 14.04.2014 року, 29.08.2014 року та 13.10.2014 року.

Дані обставини свідчать про дотримання засудженим вимог утримання засуджених у виправних колоніях та його сумлінну поведінку.

Як встановлено із змісту характеристики від 17.06.2016 року, в Сокирянську виправну колонію № 67 ОСОБА_3 прибув 06.10.2012 року. По прибуттю до установи та до квітня 2015 року був працевлаштований в якості вибірника складальника каменю стінового, в гірничій дільниці №1. Поставлені виробничі завдання намагався виконувати. З березня 2015 року по даний час періодично залучається до оплачуваних робіт на підприємстві колонії. До роботи відноситься не завжди відповідально, поставлені виробничі завдання не завжди виконує. За період відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав чотири заохочення, які застосовувалися протягом 2014 року. В 2015 році здобув професію верстатника деревообробних верстатів, закінчивши навчальний центр при Сокирянській ВК №67. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий. По відношенню до інших засуджених не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи з благоустрою колонії виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Виховні заходи, які проводяться у відділенні відвідує, реагує посередньо. Намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку. Згідно вироку суду має судові витрати, які відшкодував частково за рахунок заробітної плати. Вину у скоєному злочині визнав частково.

Витягом з протоколу №16 засідання адміністративної комісії СВК №67 від 16.06.2016 року підтверджується, що комісією вирішено відмовити ОСОБА_3 в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Як в наданих адміністрацією колонії на запит суду документах, так і в матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які докази, які б підтверджували негативне відношення засудженого протягом всього часу перебування в місцях позбавлення волі до вимог режиму відбування покарань, соціально-виховної роботи, програм диференційованого виховного впливу тощо. Навпаки, як вбачається із характеристики засудженого, останній виконував всі вищенаведені вимоги процесу ресоціалізації та виправлення та досяг в них певних успіхів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_3 фактично відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, засуджений заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, тому його клопотання підлягає до задоволення.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 замінити невідбуту частину покарання у виді 02 (двох) років 05 (п`яти) місяців 07 (семи) днів позбавлення волі, призначеного вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 25.06.2012 року за ст. ст. 187 ч. 3, 71 КК України на 02 (два) роки 05 (п`ять) місяців 07 (сім) днів обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1