Справа № 152/455/16-к
Провадження1-кс/152/37/16
У Х В А Л А
іменем України
21 березня 2016 року м. Шаргород
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на незаконну бездіяльність заступника начальника слідчого відділу Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо не внесення відповідних відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
у с т а н о в и в:
18 березня 2016 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_6 (далі заявник) на незаконну бездіяльність заступника начальника слідчого відділу Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - Шаргородське відділення поліції) щодо не внесення відповідних відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Скарга мотивована тим, що у лютому 2016 року заявник в порядку ст. 55 КПК України звернулася до керівника Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області з заявою про вчинення щодо неї злочину, який полягає у зловживанні владою або службовим становищем посадовими особами Шаргородської міської ради. У заяві ставилося питання про внесення відповідних відомостей до ЄРДР та про початок досудового розслідування і визнання заявника потерпілою.
Указана заява була направлена прокурором до Шаргородського відділення поліції.
Проте листом від 1 березня 2016 року, який заявник отримала 9 березня 2016 року останній було повідомлено про відсутність підстав для внесення указаних у заяві відомостей до ЄРДР, оскільки має місце земельний спір.
Посилаючись на протиправність бездіяльності слідчого, заявник просить:
- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника СВ Шаргородського відділення поліції майора поліції ОСОБА_7 щодо не внесення ним відомостей про злочин, викладених у заяві від 15 лютого 2016 року до ЄРДР;
- зобов`язати компетентних осіб Шаргородського відділення поліції внести відомості про злочин, викладені у заяві від 15 лютого 2016 року до ЄРДР.
У суді представник заявника - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у скарзі.
Слідчий Шаргородського відділення поліції ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, посилаючись на її безпідставність.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали, додані до скарги, установив наступне.
15 лютого 2016 року ОСОБА_6 звернулася до керівника Жмеринської місцевої прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення.
У цій заяві, ОСОБА_6 посилаючись на вчинення щодо неї злочину посадовими особами Шаргородської міської ради, просила внести відповідні відомості до ЄРДР та направити на досудове розслідування, а її визнати потерпілою.
Листом від 26 лютого 2016 року заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_8 заяву ОСОБА_6 направив начальнику Шаргородського відділення поліції для вирішення питання згідно зі ст. 214 КПК України.
Листом від 1 березня 2016 року № 1051 начальник Шаргородського відділення поліції ОСОБА_9 повідомив заявника про відсутність підстав для внесення відомостей, зазначених нею у заяві до ЄРДР та порадив звернутися до суду.
Вирішуючи питання щодо правомірності дій поліції під час розгляду заяви ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить із такого.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З огляду на зміст статей 2 та 11 Кримінального кодексу України слід зробити висновок, що у заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину та наявність цих відомостей має бути критерієм внесення заяви про злочин до ЄРДР.
Водночас, зі змісту заяви ОСОБА_6 від 15 лютого 2016 року вбачається, що у ній викладалися конкретні обставини, які свідчили про ймовірне вчинення злочину, а тому не внесення цих відомостей до ЄРДР є протиправним та суперечить вимогам КПК України.
Отже, вирішуючи питання щодо задоволення скарги, слідчий суддя зазначає наступне.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, законом не передбачено можливість постановлення слідчим суддею ухвали про визнання протиправною бездіяльність слідчого, а тому у цій частині скарги належить відмовити.
Отже, з огляду на викладене вище, скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити частково, зобов`язавши компетентних осіб Шаргородського відділення поліції Жмеринського внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину від 15 лютого 2016 року.
У іншій частині скарги належить відмовити.
Керуючись статтями 2, 9, 24, 303-306, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати компетентних осіб Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 15 лютого 2016 року.
У іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1