Галицький районний суд м.Львова
Справа № 1-28/11
В И Р О К

12.05.2011

Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Городецької Л.М.

при секретарі Долинській А.О.

з участю прокурора Мельник О.М.

та адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 08 жовтня 1989р. народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, вдови, з освітою середньою спеціальною, працювала співробітником закладу ресторанного господарства ресторану «Дружба»підприємства з іноземними інвестиціями «ОСОБА_3 Юкрайн ЛТД», раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1

за ст. 116 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_2 23 червня 2010 року о 22 годині, перебуваючи у приміщенні квартири за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, завдала удар ножем в ділянку нижньої третини шиї зліва своєму чоловікові ОСОБА_4, що призвело до смерті останнього.

У судовому засіданні підсудна фактично винуватість у скоєному злочині визнала повністю.

Разом з тим пояснила, що наміру вбивати ОСОБА_4 не мала. Перебувала під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями чоловіка, який в цей день перебував у нетверезому стані, неадекватно відреагував на те, що вона включила музику, висловлювався нецензурно, почав бити її, кинув у неї самоваром, бив трубою від пилососа, схопивши за волосся бив головою до стіни. Від такого насильства та образи, перебуваючи в емоційному стані підбігла до кухні і схопивши кухонний ніж завдала ним удар ОСОБА_4 не думаючи про можливі наслідки. Шкодує про скоєне нею.

Незважаючи на таке визнання ОСОБА_2 вини у скоєному злочині, її винуватість доведена показаннями свідків, потерпілого батька ОСОБА_5 ОСОБА_6, доказами, здобутими в ході досудового слідства, висновком судової психолого-психіатрично-наркологічної експертизи, згідно якого ОСОБА_2 під час скоєння злочину перебувала в стані сильного душевного хвилювання, зокрема:

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 від 25.06.2010 року, під час якого вона дала пояснення про обставини скоєного нею злочину (а.с.43-47);

- протоколом огляду місця події від 23.06.2010 року, згідно з яким у квартирі № 4 на пл. Д. Галицького, 12 у м. Львові виявлено труп ОСОБА_4 з раною в ділянці шиї, ніж, забруднений кровю, трубу від порохотяга, плями крові, підодіяльник, забруднений кровю, сліди рук (а.с.5-16);

- висновком судової медичної експертизи № 2028 від 12.08.2010 року, згідно якого при проведенні експертизи трупа ОСОБА_4 виявлено: садна одне на чолі зліва, одне на правому плечі, які виникли від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті, відносяться до легких тілесних ушкоджень, одну колено-різану рану, яка мала розріз та додатковий поверхневий надріз на шиї зліва з раневим каналом, який проникає в грудну порожнину на глибину біля 10 см від поверхні шкіри до пошкодження в навколосерцевій сорочці, з пошкодженням по ходу раневого каналу лівої підключичної артерії, поверхневим пошкодженням основи навколосерцевої сорочки та крововиливами в навколишні мякі тканини та органи, що призвело до зовнішньої та внутрішньої кровотечі та крововтрати, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвело до настання смерті (а.с.99-103).

Відповідно до даного висновку (а.с.99-103) рана утворилась від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух.

При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_4 встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння середнього ступеня.

Травматичні пошкодження, виявлені на трупі ОСОБА_4, могли бути заподіяні при обставинах, вказаних у матеріалах справи.

Самою підсудною ОСОБА_2 не заперечуються обставини скоєного злочину і той факт, що саме вона нанесла смертельне ножове поранення своєму чоловікові ОСОБА_4

Біль та образа на протиправну поведінку ОСОБА_4 вплинули на її поведінку.

З висновку експерта № 1562 від 24.06.2010 року (а.с.107) вбачається, що у ОСОБА_2 було виявлено синці на обличчі зліва, в ділянці лівої ключиці, на руках, на спині, садна на передній черевній стінці, на спині, подряпину на правій кисті, поверхневу рану в ділянці 3-го пальця правої кисті. Вказані ушкодження могли виникнути в період 23 червня 2010 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Синці, садна утворились від дії тупих предметів, подряпина і поверхнева лінійна рана від дії гострого предмета.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що 23 червня 2010 року, перебуваючи у квартирі ОСОБА_2, стала свідком сварки подружжя, яку розпочав потерпілий ОСОБА_4, який був у нетверезому стані. Сварка миттєво переросла у бійку. Потерпілий почав наносити удари підсудній, бив її трубою від порохотяга, головою до стіни. Вирвавшись від ОСОБА_4, підсудна побігла на кухню, схопила ніж, яким нанесла удар потерпілому. Її спроба перешкодити в цьому не дала результату. Раніше в такому емоційному стані вона підсудної не бачила.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали, що їм не відомо про обставини вбивства ОСОБА_4, проте пояснили, що він останнім часом зловживав алкогольними напоями, часто бив підсудну, ніде не працював.

ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що загиблий є його сином. Йому відомо, що син зловживав алкогольними напоями, бив підсудну, проте у їх стосунки не втручався, вважав що це носить тимчасовий характер. Підсудну не виправдовує, вважає, що вона свідомо вбила його сина, і вважає, що вона повинна відшкодувати йому моральну шкоду в звязку із втратою сина, яку він визначає у розмірі 300.000,0 грн.

Відповідно до акту № 182 комплексної стаціонарної судової психолого-психіатрично-наркологічної експертизи (а.с.241-244) ОСОБА_2 в період інкримінованих їй дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Клінічних ознак алкоголізму чи наркоманії не виявляє.

Під час інкримінованих їй дій у стані фізіологічного афекту не перебувала, але перебувала в іншому емоційному стані у стані сильного емоційного стресу (афективна реакція на стрес) який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність.

Допитана в судовому засіданні експерт-психолог ОСОБА_11 підтвердила, що протиправна, агресивна поведінка потерпілого при обставинах, встановлених слідством, викликала стан сильного душевного хвилювання у ОСОБА_2

Таким чином, оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисне вбивство ОСОБА_4 підсудна скоїла у стані сильного душевного хвилювання, її дії слід кваліфікувати за ст. 116 КК України, що підтверджено і зміною обвинувачення у суді.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 раніше не судима, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, розкаюється у скоєному і вважає себе покараною, що позбавила життя батька своєї дитини.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи особу винної, яка має на утриманні малолітню дитину до семи років, її щире каяття, стан здоровя має вроджену хворобу серця, її вік і вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку до досягнення дитиною семирічного віку.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30.000,0 гривень моральної шкоди, виходячи із принципу розумності, матеріального та сімейного стану підсудної.

Речові докази по справі знищити.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 79 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку до досягнення дитиною семирічного строку.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 30.000,0 (тридцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області 1074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 48 коп. судових витрат за проведення експертизи (а.с.200, 223).

Речові докази по справі: ніж, трубу, штани спортивні, труси, штани джинсові, кросівки, кофту з капюшоном, підодіяльник, три пакети із вмістом зрізів нігтьових пластин ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, що зберігаються у камері схову Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області знищити; диск із аудіозаписом трьох телефонних дзвінків, диск із відеозаписом слідчої дії відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 залишити при справі.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженій ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Л.М. Городецька