Провадження № 1-кп/752/840/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в ході підготовчого судового засідання обвинувальний акт відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миронівка Київської області, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2013 року народження, є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- за вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.11.1998 року за ст. 140 ч. 3 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 45 КК України 1960 року звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- за вироком Київського обласного суду від 22.12.1999 року за ст. ст. 79 ч. 1, 17, 79 ч. 1, 79 ч. 1 КК України 1960 року із застосуванням ст. 43 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 14.06.2003 року за відбуттям покарання;
- за вироком Миронівського районного суду Київської області від 16.09.2004 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавленні волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; звільненого від покарання за постановою Миронівського районного суду Київської області від 05.05.2006 року у зв`язку із закінченням іспитового строку;
- за вироком Миронівського районного суду Київської області від 19.12.2006 року за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі;
- за вироком Миронівського районного суду Київської області від 25.01.2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі;
- за вироком Миронівського районного суду Київської області від 17.12.2008 року за ст. ст. 187 ч. 4, 186 ч. 3, 185 ч. 2, 28 ч. 2, 357 ч. 3, 309 ч. 1 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 03.10.2012 року за відбуттям покарання;
- за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2016 року за ст. 358 ч. 4 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; сплаченого 22.06.2016 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час у 2016 році, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Києві, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме систем сканування автомобільних сигналізацій «кодграберів», незаконно придбав з метою збуту у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість систем сканування автомобільних сигналізацій «кодграберів», після чого 17.06.2016 року приблизно о 12 год. 33 хв., перебуваючи поблизу автомобільної стоянки Торгівельного центру «Фуршет», розташованого за адресою: м. Київ, Інженерна дорога, 1, незаконно збув ОСОБА_6 спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, що надає можливість прихованого перехоплення кодового сигналу автомобільних сигналізацій сторонніх автомобілів, його обробку, запис та блокування сигналу цих автосигналізацій з можливістю отримання права керування транспортним засобом у подальшому - «кодграбер» за 21750 грн.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час 04.07.2016 року, за попереднью змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи поблизу автомобільної стоянки Торгівельного центру «Фуршет», розташованого за адресою: м. Київ, Інженерна дорога, 1, незаконно збув ОСОБА_6 2 спеціальних технічних засоби негласного отримання інформації - «кодграбери» за 28250 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 359 ч. 2 КК України як незаконні придбання та збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
27.10.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником публічного обвинувачення укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України, зобов`язався співпрацювати з органом досудового розслідування у викритті вказаного кримінального правопорушення іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0000337, надати слідчому під час досудового розслідування та суду в ході судового розгляду покази щодо усіх відомих йому обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України, вчиненого ним за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0000337.

Сторони угоди узгодили покарання за ст. 359 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України призначенням більш м`якого покарання, ніж це передбачено санкцією даної статті, з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання винного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, наявність у нього тяжкого захворювання, а також наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, 2013 року народження, 1 рік позбавлення волі, та обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 359 ч. 2 КК України віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, а тому угода не суперечить закону.
Беручи до уваги вищевикладене, заслухавши думки прокурора ОСОБА_3 , який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, які також просили затвердити угоду про визнання ним винуватості, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ст. ст. 469 ч. 4, 472 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє викладені у ст. 474 ч. 4 КПК України обставини, та з`ясувавши, що останній правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винними, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, з урахуванням також особи ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд надходить до висновку про необхідність постановлення у даному кримінальному провадженні вироку відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України слід зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.07.2016 року по 27.10.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати за проведення Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз судово-технічних експертиз №79 від 05.07.2016 року в розмірі 704 грн. 24 коп. та №88 від 10.08.2016 року в розмірі 808 грн. 30 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 314 ч. 3 п. 1, 368, 475 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником публічного обвинувачення, затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 27.10.2016 року.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 05.07.2016 року по 27.10.2016 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні, що зберігаються у камері схову речових доказів слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області:
- 3 пристрої сканування автомобільних сигналізацій «кодграберів» - знищити;
- мобільний телефон «Fly IQ 451Quattro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою «Life» № НОМЕР_3 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; блокнот «Діловий щоденник»; програматор для мікроконтролерів типу «PickIt2»; 5 аркушів паперу; системний блок серійний номер 06 повернути ОСОБА_5 за належністю;
- грошові кошти 6 банкнот номіналом 100 грн., 41 банкнота номіналом 200 грн., які зберігаються у фінансовому відділі Управління СБУ в Одеській області, віднести в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз судово-технічних експертиз №79 від 05.07.2016 року та №88 від 10.08.2016 року в сумі 1512 (одна тисяча п`ятсот дванадцять) грн. 54 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1