Справа № 297/2121/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , перекладачі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 18.07.2016 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яноші, Берегівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 3 класи, неодруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 125 ч. 1, ст. 296 ч. 2 КК України,
та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яноші, Берегівського району, мешканця АДРЕСА_2 , без освіти, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 296 ч. 2 КК України,
встановив:
17 липня 2016 року приблизно о 21 годині ОСОБА_7 на території стадіону ФК «Яноші», по вул. Шевченка, 45, в с. Яноші, Берегівського району, на ґрунті особистих неприязних відносин наніс один удар рукою зігнутою в кулак в область обличчя ОСОБА_5 , а потім взяв дерев`яну палицю, якою наніс один удар по лівій нозі ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 17 липня 2016 року приблизно о 22 годині ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особистою зухвалістю, нехтуючи присутністю сторонніх осіб, руками зігнутими в кулак та ногами, а також використовуючи дерев`яну палицю наносили удари ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_7 руками зігнутими в кулак та ногами, та використовуючи дерев`яну палицю наносив удари ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 використовуючи дерев`яну палицю наніс кілька ударів по тулубу та спині потерпілому ОСОБА_6 ..

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ст. 296 ч. 2 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а обвинуваченого ОСОБА_9 також слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 296 ч. 2 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що 17 липня 2016 року у вечірній час він пішов на футбольний стадіон в с. Яноші по вул. Шевченка, де розмовляв зі своїми знайомими, коли до них підійшов ОСОБА_5 і між ними виникла сварка. Вони сварилися із ним та під час сварки він наніс удар потерпілому в область обличчя, а також взяв дерев`яну палицю та вдарив потерпілого по ногам. Потім він залишив потерпілого на місці сварки. Пізніше, того ж дня, він зі своїм братом ОСОБА_9 на автомобілі брата хотіли поїхати по місцю проживання потерпілого ОСОБА_5 , щоб поговорити з ним та по дорозі в с. Яноші по вул. Головній, побачили потерпілого на вулиці, брат зупинив автомобіль, вийшли з нього та почали наносити удари руками та дерев`яною палицею ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , який був із ним.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину також визнав повністю та показав, що 17 липня 2016 року до нього прийшов брат ОСОБА_7 та попросив підвезти його на автомобілі до ОСОБА_5 з метою вияснення неприязних відносин, оскільки вони попередньо посварилися. По дорозі, в с. Яноші, по вул. Головній вони побачили ОСОБА_5 , який проходив на вулиці із ОСОБА_6 та своєю співмешканкою. Вони зупинилися із автомобілем, вийшли та вчинили бійку із потерпілими, в ході якої він наносив удари по різним частинам тіла ОСОБА_6 дерев`яною палицею.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 17.07.2016 року на футбольному стадіоні в с. Яноші ОСОБА_7 наніс йому удар в область голови від чого він впав на землю та втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то вирушив по місцю проживання, однак по дорозі додому його вже зустрів ОСОБА_6 та співмешканка, які вже його шукали. В с. Яноші по вул. Головній обвинувачені під`їхали на автомобілі, зупинилися та почали знову наносити удари йому та ОСОБА_6 руками, ногами та дерев`яними палицями, свідком чого були його співмешканка, а також інші присутні на вулиці особи.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що співмешканка ОСОБА_5 шукала останнього та він разом із нею пішов шукати його. По дорозі в с. Яноші по вул. Головній вони зустріли ОСОБА_5 , однак зупинився автомобіль, з нього вийшли обвинувачені та почали його і ОСОБА_5 бити, після чого сіли в автомобіль і поїхали.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілих та дослідженням обставин, які характеризують обвинувачених.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 слід визнати їх щире каяття, те, що до кримінальної відповідальності притягуються вперше (а.с. 55, 56), мають на утриманні неповнолітніх дітей (а.с. 47-49,61).
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, а також злочин середньої тяжкості, та що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, в якому вони щиро розкаялися, що потерпілі не мають до них претензій, а також те, що за місцем проживання обвинувачені характеризуютьсяпозитивно (а.с. 46,59), мають на утриманні неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про їх звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також з покладенням на них обов`язків, передбачених п.2, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 1, ст. 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, за ст. 296 ч. 2 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2, п. 4 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 296 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 296 ч. 2 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2, п. 4 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1