УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 509/5223/15-к 1-кп/521/252/16

08 червня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
в присутності
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
перекладача ОСОБА_11

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000269 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, колегія суддів, -
В С Т А Н О В И Л А:
На розгляд Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000269 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор під час підготовчого судового засідання висловив думку, щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник потерпілої думку прокурора підтримав.

Сторона захисту проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченим заперечувала, питання призначення обвинувального акту до судового розгляду залишила на розсуд суду.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту встановлені в ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викладені фактичні обставини, які прокурор вважає доведеними та вказано правову кваліфікацію дій обвинувачених, однак, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а тому викладене в обвинувальному акті за своїм змістом, відповідно до ст. 277 КПК України, відповідає повідомленню про підозру.
Враховуючи це, колегія суддів не може розпочати судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому що це призведе до порушення прав сторін кримінального провадження. Окрім того, така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України в подальшому стане підставою скасування прийнятого судом першої інстанції рішення, про що свідчить практика Апеляційного суду Одеської області (ухвала від 25.05.2015 року по справа №521/12223/14-к, провадження 11-кп/785/69/15).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування. В порушення вказаної норми до обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 додано копію цивільного позову, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, а в додатках, які вказані в обвинувальному акті взагалі не має даних, що до нього додається цивільний позов.
Відповідно до п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити дату та місце його складення та затвердження. В порушення цього, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні дані щодо місця складення та затвердження, зазначено лише те, що його складено в селищі Овідіополі 26 листопада 2015 року.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Колегія суддів враховує вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винним, а саме - санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років чи довічного позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також те, що він раніше судимий, колегія суддів вважає, що у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою є ризики того, що він, з метою уникнення покарання, буде переховуватись від суду, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, що може призвести до викривлення їх показань.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 13.06.2016 року.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Колегія суддів враховує вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його вини, а саме санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Окрім ступеня тяжкості злочину в якому обвинувачується ОСОБА_7 та особи обвинуваченого, колегія суддів враховує також покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, те що він раніше судимий, та вважає, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, що може призвести до викривлення їх показань.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 14.06.2016 року.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, на даний час не має.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 199, 291, 314-316, 372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 11.08.2016 року.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали до 12.08.2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3