Справа № 697/589/16-к
№ пров. 1-кп/697/63/2016

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працюючого, вдівця, з середньою спеціальною освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , маючого на утриманні матір ОСОБА_5 , 1934 р.н., яка є інвалідом 1 групи, раніше судимого :

- 18.07.1996 року Канівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 03.12.1998 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст.81 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.12.2002 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 03.03.2005 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.121 ч. 2 ст.186 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 14.10.2013 року по відбуттю строку покарання; судимість у відповідності до ст. 89 КК України не знята та не погашена у встановленому законом порядку;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим: 18.07.1996 року Канівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 03.12.1998 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст.81 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.12.2002 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 03.03.2005 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.121 ч. 2 ст.186 ККУ до 9 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14.10.2013, маючого відповідно до ст.89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 01.03.2016 року, близько 09 год.00 хв., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи ціль таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник до підвального приміщення, звідки таємно викрав п`ять банок ємністю по 1 л. тушонки м`яса курячого вартістю 80 грн. за одну банку, на загальну суму 400 грн., дві банки ємністю по 1л. фруктового варення вартістю 40 грн. за одну банку, на загальну суму 80 грн. та дві банки ємністю по 0.5 л консервованих білих грибів вартістю 80 грн. за одну банку, на загальну суму 160 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 , збитків на загальну суму 640 грн..

У судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 01.03.2016 року, близько 09 год.00 хв., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , проник до підвального приміщення, звідки викрав п`ять літрових банок тушонки м`яса курячого, дві літрові банки фруктового варення та дві півлітрові банки білих консервованих грибів. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо не карати.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 даними ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене йому обвинувачення доведено повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, вдівець, має на утриманні матір ОСОБА_5 , 1934 р.н., яка є інвалідом 1 групи, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йомунеобхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення можливе без відбуття покарання, як це передбачено ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та застосуванням п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання по відношенню до обвинуваченого зміні не підлягає.

Речові докази по кримінальному провадженню: 1 л. банка тушонки м`яса курячого, 0,5 л. банка консервованих білих грибів, 1 л. банка фруктового варення - необхідно передати потерпілій ОСОБА_6 ..

Процесуальні витрати відсутні .

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371,373-374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

У відповідності з п.п. 2. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу - відмінити.

Речові докази по кримінальному провадженню: 1л. банку тушонки м`яса курячого, 0,5 л. банку консервованих білих грибів, 1л. банку фруктового варення - передати потерпілій ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Канівський міськрайонний протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1