Справа № 464/1147/16-к
пр.№ 1-кп/464/115/16
У Х В А Л А
31 березня 2016 року
Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 05.02.2016 строк тримання під вартою підсудного спливає 07 квітня 2016 р., а кримінальне провадження до вказаного часу не буде завершене, що зумовлено викликом потерпілих.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою підсудного слід продовжити з наступних підстав .

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що підсудний обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, в т.ч. у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, однак, вчиняв суспільно-небезпечені діяння, ніде не працює, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, про наявність ризиків того, що останній може переховуватися від суду, перешкоджаючи об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою. Застосування до підсудного іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, зважаючи на те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою, останньому визначено альтернативний запобіжний захід заставу.
Керуючись ст.ст.314-316, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Черкаси продовжити на 60 діб, а саме, до 05.06.2016 року, із попередньо визначеним розміром застави.

Головуюча: