25.05.2016 Справа 522/5756/16-К
Провадження № 1-КС/522/6444/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 17.03.2016 р. в порядку ст. 303 КПК України, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 17.03.2016 р. в порядку ст. ст. 303 КПК України.
В обґрунтування скарги, заявник посилається на те, що
03 травня 2009 року приблизно о 18 годині 00 хвилин біля 9 км. автошляху «Одеса-Іллічівськ» у Овідіопольському районі Одеської області водія автомобіля «БМВ-520» р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 стався наїзд на ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.
07 травня 2009 року за фактом вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України була порушена кримінальна справа, в якій його, ОСОБА_3 визнано потерпілим.
22 жовтня 2012 року розслідування по справі було закінчено та матеріали з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_5 за ст. 286 ч.2 КК України, затвердженним заступником прокурора Одеської області 02.11.2012 року направлено до суду для розгляду по суті.
Ухвалами Овідіопольського районного суду від 26.05.2015 року та апеляційного суду Одеської обл. від 01.10.2015 року ця кримінальна справа була повернута на додаткове розслідування.
25 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань України внесено відомості за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Постановою прокурора відділу прокуратури Одеською області ОСОБА_7 від 17.03.2016 року вказане кримінальне провадження, було закрито на підставі ст.ст. 110 і ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.
Зазначене рішення є незаконним, необґрунтованим та передчасним, оскільки:
Як випливає з оскаржуваної постанови прокурора відділу прокуратури Одеською області від 17.03.2016 року, органи слідства не виконали вказівки за ухвалами Овідіопольського районного суду від 26.05.2015 року та апеляційного суду Одеської обл. від 01.10.2015 року, щодо встановлення автомобіля, що рухався попереду автомобіля БМВ (п. 6), додатково проведення заходів по встановленню інших свідків даної пригоди (п. 7), при необхідності провести слідчі дії для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного досліджування обставин кваліфікування дій ОСОБА_5 (п. 8).
Також, при винесенні даної постанови прокурором не прийнято до уваги те, що за ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.10.2015 року, в постанові належним чином не мотивовано, чому проведення комісійної експертизи доручено іншому відомству - Криміналістичному Центру при ГУМВС України в Одеській області, а не фахівцям вищестоящої експертної організації Міністерства Юстиції.
За наявності вказаних вище протиріч, орган досудового слідства повинен їх усунути, прийняти законне і обгрунтоване рішення про винуватість або невинуватість підсудного ОСОБА_8 у пред`явленому звинуваченні».
Формально виконавши тільки частину вимог суду, прокурор не взяв до уваги, що зміна свідком ОСОБА_9 , який є другом водія ОСОБА_5 і у момент ДТП був пасажиром в автомашині своїх свідчень, даних в ході досудового слідства, після його попередження про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, через п`ять років після здійснення ДТП, будучи знову попередженим судом за надання неправдивих свідчень, кардинально змінив, раніше дані їм в 2009 році свідчення (т.1. а.с. 39-41, 147-148), що істотно вплинуло на висновки призначеної судом першої інстанції комісії експертів НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області від 17.01.2015 р.
Крім того, прокурор не взяв до уваги, що висновки експерта ОНИИСЄ ОСОБА_10 у наступній експертизі, де він убачає можливість запобігання водієм ОСОБА_5 здійснення ДТП засновані на проведених комплексних комісійних судово-медичних медико-криміналістичних і автотехнічних експертиз, згідно з ув`язненнями яких безпосередньо перед ДТП постраждала ОСОБА_11 стояла (а не падала або бігла), як стверджує ОСОБА_5 і його друг ОСОБА_9 (т.1 а.с. 293-307, 329-365).
Прокурор при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, не обґрунтував, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, та просив суд задовольнити її з наведених вище підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши заявника ОСОБА_3 , суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Як встановлено судом,
03 травня 2009 року приблизно о 18 годині 00 хвилин біля 9 км. автошляху «Одеса-Іллічівськ» у Овідіопольському районі Одеської області водія автомобіля «БМВ-520» р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 стався наїзд на ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.
07 травня 2009 року за фактом вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України була порушена кримінальна справа, в якій його, ОСОБА_3 визнано потерпілим.
22 жовтня 2012 року розслідування по справі було закінчено та матеріали з обвинувальним висновком відносно ОСОБА_5 за ст. 286 ч.2 КК України, затвердженним заступником прокурора Одеської області 02.11.2012 року направлено до суду для розгляду по суті.
Ухвалами Овідіопольського районного суду від 26.05.2015 року та апеляційного суду Одеської обл. від 01.10.2015 року названа кримінальна справа була повернута на додаткове розслідування.
25 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань України внесено відомості за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Постановою прокурора відділу прокуратури Одеською області ОСОБА_7 від 17.03.2016 року кримінальне провадження, розпочате за фактом дорожньо-транспортної події, що мала місце 03.05.2009 року, згідно якої стався наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці було закрито на підставі ст. 110 і ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.
В якості підстав для її прийняття слідчий вказав, що встановити достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді не надалося можливим та були вичерпні та на відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Однак, аналіз матеріалів, що було надано до суду у сукупності з обставинами, встановленими в судовому засіданні дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана заявником постанова є передчасною, недостатньо обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В даному випадку рішення про закриття кримінального провадження на переконання суду було прийняте слідчим передчасно, без проведення належної перевірки всіх фактів та обставин скоєного, та з порушенням вимог чого кримінально - процесуального законодавства а саме ст. ст. 92,94 КПК України.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в даному випадку, слідчим не і зібрані достатні докази, необхідні для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин фінального провадження, та як наслідок прийняття законного та обґрунтованого рішення, зокрема:
-встановити, автомобіль, що рухався попереду автомобіля БМВ (п. 6);
-додатково провести заходи по встановленню інших свідків даної пригоди (п.7);
- при необхідності провести слідчі дії для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного досліджування обставин кваліфікування дій ОСОБА_5 (п.8),
На які зауважено в ухвалах Овідіопольського районного суду від 26.05.2015 року та апеляційного суду Одеської області від 01.10.2015 року, як на недоліки досудового слідства.
Не призначено додаткової комплексної комісійною судово-медичною, медико-криміналістічної і автотехнічної експертизи, з урахуванням результатів низки слідчих експериментів, проведених уже після направлення справи на додаткове розслідування.
Також, при винесенні даної постанови прокурором не прийнято до уваги на те, що в постанові належним чином не мотивовано, чому проведення комісійної експертизи доручено іншому відомству - Криміналістичному Центру при ГУМВС України в Одеській області, а не фахівцям вищестоящої експертної організації Міністерства Юстиції, в той час, як на цю обставину прямо посилається апеляційний суд Одеської області в своїй ухвалі від 01.10.2015 року.
В разі незгоди з висновками якої-небудь з наявних суперечливих в справі експертиз, прокурор повинен був обгрунтовано вказати, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, чому взяв до уваги одні докази й ігнорував інші.
Крім того, з матеріалів справи, допитів обвинуваченого та свідків вбачається, що автомобіль БМВ, яким керував обвинувачений ОСОБА_5 рухався зі швидкістю не менше ніж 90 км/г., однак в ході досудового слідства не було достатньо досліджено питання, щодо моменту виявлення обвинуваченим перешкоди, якою була поява на дорозі потерпілої, відстані до неї та необхідності зниження в даному випадку швидкості автомобіля, як це передбачено п. 12.3 Правилами дорожнього руху.
Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_5 (арк. 184) перешкоду він помітив на відстані 70-80 м., однак почав гальмувати на відстані 50 м., при цьому згідно експертного висновку № 8520 від 25.08.2009 р. (арк. 162) для запобігання ДТП «в розглянутій дорожній ситуації водію для зупинки технічно справного автомобіля зі швидкістю 90 км/г. на асфальто-бетоні горизонтального профіля в сухому стані необхідна відстань приблизно 65-68 м.». Отже, при виконанні зазначених вимог ПДР обвинувачений міг уникнути тяжких наслідків ДТП. Однак, зазначені обставини не були належним чином досліджені та їм не дана правова оцінка.
Водночас, поміж вказаного, слід звернути увагу, що у суду виникають обґрунтовані сумніви з приводу результатів проведених експертиз по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.05.2009 року, згідно якої стався наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці, зокрема не визначено гальмівний шлях автомобіля БМВ, його початок та кінець, наявність перешкод на дорозі, їх оглядовість та видимість для визначення можливості запобігання ДТП, чи дійсно водій автомобіля гальмував, якщо так, то чому гальмування призвело до таких наслідків, яка причина того, що ОСОБА_6 стояла, як раптом водій автомобіля її переїхав.
Водночас, слід зазначити, що після направлення справи на додаткове розслідування, органами слідства були проведені слідчі експерименти з метою встановлення, обставин ДТП (чи подавався звуковий сигнал, чи знижувалась швидкість автомобіля, тощо), проте не дивлячись на протиріччя в показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідків по даним питанням, одночасні допити між ними органами слідства не проводились.
Не встановлені очевидці дорожньо-транспортної пригоди, а саме охоронець цвинтаря, сторожка якого навпроти місця події, співробітники підприємства з продажу пам`ятників, продавці квітів, та не допитані в якості свідків, щодо обставин 03.05.2009 року.
Зазначена неповнота слідчих дій повинна бути усунена лише в ході досудового розслідування.
За таких обставин суд змушений погодитись з доводами заявників в судовому засіданні та приходить до висновку що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно, без повного зясування всіх обставин та з грубими порушеннями чинного кримінально-процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 303-307, 314-380 КПК України:
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 17.03.2016 р. в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.
Матеріали провадження направити до прокуратури Одеської області для організації та проведення досудового слідства.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .