УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою бездіяльність слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України.
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначила, що 02 вересня 2016 року вона звернулася до Запорізької місцевої прокуратури № 2 та до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою про вчинення керівником КУ «ЦБ молоді та спорту спорту» ЗОР ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
09 вересня 2016 року заявник отримала листа із Запорізької місцевої прокуратури № 2, в якому повідомлялося про те, що її заяву надіслано до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для її розгляду відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.
Цього ж дня, 09 вересня 2016 року Вознесенівське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області отримало заяву ОСОБА_3 , про що було поставлено відповідну відмітку на її заяві.
Проте, станом на дату звернення до слідчого судді із зазначеною скаргою, всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК Українни відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, а тому ОСОБА_3 просить визнати неправомірними дії та бездіяльність слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, та зобовязати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 364 КК України за її заявою.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала посилаючись на доводи, що викладені в ній, просила скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає скаргу необґрунтованою, просив в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1971 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою, відповідно до якої просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину посадовою особою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) за ст. 364 КК України та розпочати досудове розслідування за її заявою.
Окрім того, ОСОБА_3 звернулася із заявою про вчинення злочину до Запорізької місцевої прокуратури № 2, яка, як вбачається із листа від 06 вересня 2016 року № 49р була перенаправлена відповідно до вимог ст. 216 КПК України за підслідністю до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для її розгляду.
Як пояснив у судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 , в ході перевірки заяви ОСОБА_3 працівниками поліції встановлено, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення не є заявою про вчинення злочину та не містила обставин та об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, не відповідала вимогам ст. 214 КПК України, а тому підстави у Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за викладеними у заяві фактами були відсутні.
Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно з частиною 5 статті 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 11 КК України надановизначення злочину як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом злочину.
Системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Із заяви ОСОБА_3 від 09 вересня 2016 року вбачається, що остання просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення посадовою особою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) злочину передбаченого ст. 364 КК України та розпочати досудове розслідування за її заявою.
Аналізуючи заяву ОСОБА_3 від 09 вересня 2016 року на відповідність вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий суддя вважає, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, не було. Повідомлені ОСОБА_3 відомості за своїм змістом та суттю не є заявою чи повідомленням про злочин, оскільки викладені заявником обставини не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Із наданої заявником заяви від 09 вересня 2016 року вбачається, що в ній не зазначено жодних конкретних обставин, які б могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення посадовою особою ОСОБА_5 та інші відомості, які підлягають доказуванню при проведенні досудового розслідування.
Заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин та не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення.
Зміст заяви ОСОБА_3 зводиться лише до незгоди заявника з діями службової особи керівника під час її роботи в КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» ЗОР, нарахування та виплати заробітної плати, тощо.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом вчинення якого заявник просив розпочати розслідування, передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Таким чином, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, характеризується: 1) діянням, яке полягає у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками.
Поняття істотної шкоди, яка є обов`язковою умовою наявності об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України, наведено в примітці 3 до ст. 364 КК України, відповідно до якої встановлено, що істотною шкодою у ст. ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 09 вересня 2016 року не вбачається наявності обставин, які би свідчили про наявність об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.
З обставин, які викладені ОСОБА_3 у заяві, адресованій органу досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає будь-яких відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 364 КК України, які підлягали би внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Викладені в її заяві відомості свідчать про наявність трудового спору, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Окрім того, у своїй заяві та під час розгляду скарги ОСОБА_3 посилається на акти, якими встановлено порушення вимог законодавства. Проте, таких відомостей не надано і більш того, слід зазначити, що у разі виявлення порушення чинного законодавства, встановлення обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, контролюючі органи мають самостійно повідомити Органи поліції про вчинення тією чи іншою особою злочину.
До того ж, посилання ОСОБА_3 на невиплачену їй індексацію заробітної плати за весь період її роботи в КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» ЗОР, що також було встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя є передчасним, оскільки заявник особисто зазначила, що рішення суду про стягнення на її користь вндексації на даний час не набрало законної сили.
Зазначення ОСОБА_3 у судовому засіданні про Інтернет-роздруківки, з яких вона вбачає вчинення ОСОБА_5 корупційного правопорушення, взагалі не може свідчити про наявність складу злочину у діях особи відносно якої вона просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, аналізуючи заяву заявника та доводи ОСОБА_3 , які вона висловлювала у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання, що Вознесенівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області не було допущено протиправної бездіяльності.
За таких обставин, дії Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_7 не суперечать вимогам ст. 214 КПК України.
Статтею 307 ч. 2 КПК визначено, ухвали, які слідчий суддя приймає за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зокрема, про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд учасниками судового процесу, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України), перевіривши надані докази, не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак дійшов до висновку, що скаргу ОСОБА_3 , слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 29 вересня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1