У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року Солом`янського районного суду м. Києва

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, вчинену прокурором відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 в якій останні просять:

- Визнати незаконною бездіяльність прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невинесення постанови про повернення підозрюваній ОСОБА_4 її власного паспорта громадянина України.

- Зобов`язати прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 вчинити певну дію винести постанову про повернення підозрюваній ОСОБА_4 її власного паспорту громадянина України.

Свої вимоги мотивують тим, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2015 року за №0001081 внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В ході досудового слідства ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід. На підозрювану покладено обов`язки здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Строк дії ухвали до 27.09.2016 включно. З посиланням на вказану ухвалу від 04.08.2016 року, детективом першого відділу детективів третього підрозділу детективів головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_8 підозрюваній ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви про повернення її власного паспорту громадянина України.

Посилаються, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчився 27 вересня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання детектива ОСОБА_8 про подовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу.

Заявники вважають, що відтак будь-які правові підстави для утримання особистих документів ОСОБА_4 відпали, а тому 03 вересня 2016 року підозрюваною ОСОБА_4 прокурору відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подано письмову заяву про повернення паспорта, проте вимоги про негайне повернення паспорта залишені без відповіді. На цей час паспорт неправомірно утримується.

Враховуючи вищевикладене заявники просили скаргу задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що паспортний документ у підозрюваної ОСОБА_4 було вилучено правомірно на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року. Крім того посилався, що паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордом на ім`я ОСОБА_4 було повернуто останній.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001081 від 14.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід та покладено обов`язки, зокрема, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Заявники в своїй скарзі посилаються на те, що оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчився 27 вересня 2016 року, а в задоволенні клопотання про подовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу відмовлено, то правові підстави для утримання особистих документів ОСОБА_4 , які є тимчасово вилученим майном, відпали.

Разом з тим, відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Проаналізувавши вищевикладене вбачається, що паспорт громадянина України ОСОБА_4 не має статусу тимчасово вилученого майна та на нього не може бути накладено арешт в порядку 170 КПК України.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що 04.10.2016 детектив ОСОБА_8 повернув паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 , що підтверджується копією розписки від 04.10.2016 року.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що прокурором відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 не було допущено протиправної бездіяльність щодо невинесення постанови про повернення підозрюваній ОСОБА_4 її власного паспорта громадянина України та відповідно підстав для зобов`язання вчинити дії для ухвалення такої постанови, не знаходить.

Враховуючи наведене вище, в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність, вчинену прокурором відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1