№ 1-кп/760/ 212/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Горлівки , Донецької області , громадянина України, освіта
середня, не одруженого, не працює, зареєстрованого в
АДРЕСА_1 , тимчасово проживав у
АДРЕСА_2 , раніше судимого :
-05.04.2007 Нікітовським райсудом м. Горлівка Донецької області за ст.
185 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі ; на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим
строком на 3 роки ;
-17.05.2007 Центрально міським райсудом м. Горлівки Донецької області
за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі ; на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим
строком на 1 рік ;
-27.06.2007 Центрально - міським судом м. Горлівки Донецької області за
ст.ст. 296 ч. 1, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 29.10.2007 р. Центрально-міським судом м. Горлівки Донецької області за
ст.190 ч. 2, 353 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 30.08.2012 р. Центрально - міським судом м. Горлівки за ст. 185 ч. 2, 71 КК
України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі ;
звільнений з місць позбавлення волі 14.12.2012 року по відбуттю
покарання ;

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
07.08. 2015 р. біля 02г. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 знаходився на проспекті Перемоги , 39 в м. Києві , де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка тримала у своїх руках мобільний телефон та у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір , направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна , обвинувачений ОСОБА_7 діючи з корисливих спонукань , наблизившись до ОСОБА_8 , вихопив з її рук мобільний телефон марки «HTC desire V» , чорного кольору , вартістю 2800 гривень .
Після чого , обвинувачений ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно , з місця вчинення злочину зник , тим самим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 2800 гривень , але невдозі був затриманий працівниками міліції та викрадене майно було у нього вилучене.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні частково визнав себе винним.
Підтвердив , що дійсно 07.08.2015 р. біля 02 г.00 знаходився біля будинку № 39 по проспекту Перемоги в м. Києві , де і побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 та ще одну дівчину , підійшов до них , бо вважав, що вони надають сексуальні послуги за гроші .
Він сказав їм ,що працівник міліції і наказав їм, щоб вони сідали до машини і проїхали з ним. Дівчата захотіли домовитись і він що це можливо зробити за 200 гривень. Останні повідомили , що гроші треба зняти в банкоматі , одна з них стала втікати , а тому він став наздоганяти. Потім повернувся до ОСОБА_8 і сказав, щоб вона надала йому її телефон , щоб подивитись фотокартки і пообіцяв його повернути. Взяв телефон , сів в таксі і поїхав. Вважає ,що в його діях наявні ознаки шахрайства і просив перекваліфікувати кваліфікацію злочину на ст. 190 ч. 2 КК України .
Не дивлячись на таку позицію обвинуваченого ,суд приходить до висновку ,що його вина знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 в суді пояснила ,що 07.08.2015 р. пізно ввечері вона з подругою знаходилась на проспекті Перемоги ,39 в м. Києві.
Під`їхав автомобіль таксі , з якого вийшов раніше незнайомий їй ОСОБА_7 , представився працівником міліції . В ході розмови обвинувачений повідомив , що в разі надання ними йому 200 гривень , не відведе їх до міліції. Вони злякались обвинуваченого, бо він був агресивним і їй здалось, що він перебуває у нетверезому стані. Її подруга сказала , що піде за грошима до банкомату та стала швидко відходити , обвинувачений побіг за нею , але не наздогнав. Обвинувачений повернувся до неї та не відпускав її , потім забрав з її рук її мобільний телефон , витягнув з нього сім-карту та викинув її . Після чого , наказав їй залишатись на місці , а сам сів в автомобіль та поїхав .
Вона звернулась за допомогою до патруля міліції і повідомила їм про злочин та номер автомобіля ,на якому поїхав обвинувачений.
В подальшому в міліції їй повернули мобільний телефон . Вона не має претензій до обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила , що разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 07.08.2015 р. вночі перебували на проспекті Перемоги в м. Києві.
До них під`їхав автомобіль ,з якого вийшов раніше незнайомий ОСОБА_7 ,який став називати їх повіями і представився працівником міліції . Потім став вимагати надати йому гроші ,щоб нібито не забирати їх до відділення.
Вона йому сказала, що грошей при собі не має і треба піти до банкомату . Вона пішла , з телефону ОСОБА_8 обвинувачений декілька разів телефонував та вимагав повернутись. Вона злякалась і тому не повернулась до них. А пізніше дізналась від ОСОБА_8 , що обвинувачений забрав в неї телефон та поїхав на автомобілі.
Із протоколу огляду місця події від 07.08.2015 р. вбачається, що на вул. Набережне шосе біля автомобіля марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому також знаходився гр. ОСОБА_7 , був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «HTC desire V » .
ОСОБА_8 вказала , що вона є власником даного телефону і який був відкрито викрадений в неї раніше незнайомим їй ОСОБА_7 (а.с. 48-50) .
Протоколом огляду від 07.08.2015 р. встановлено , що була оглянута ділянка місцевості по АДРЕСА_3 ,на яку потерпіла ОСОБА_8 вказала як на місце вчинення відносно неї кримінального правопорушення.(а.с. 51-52).
Аналіз наведених вище доказів , суд приводить до висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинених повторно.
Дії ОСОБА_7 суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України.
Суд вважає, що підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 190 ч. 2 КК України не має і його позиція про те, що він заволодів чужим майном шляхом обману, спростовується дослідженими в суді доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 в суді наполягала на тому, що вона не мала намірів добровільно віддавати обвинуваченому свій телефон , якого бачила вперше , а навпаки він вихопив його з рук і одразу витягнув сім-картку та викинув. Отже , суд вважає , що ці дії обвинуваченого по заволодінню майном потерпілої свідчать про відкрите викрадення чужого майна.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до тяжких, особу обвинуваченого , раніше судимого і судимості не погашені в установленому законом порядку, на період вчинення злочину за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і вважає , що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі ,бо його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства .
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд враховує рецидив злочину.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_7 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4( чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 07 серпня 2015 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити без змін.
Речовий доказ : мобільний телефон залишити в розпорядженні потерпілої.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження ,який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя