Провадження по справі 1-в/3375/16
У Х В А Л А
01 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника колонії - ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

У С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2012 року.

В судовому засіданні захисник підтримала клопотання. Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на його думку, довела своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває основне покарання у виді позбавлення волі строком 10 років за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2012 року, яким засуджена за ст. ст. 383 ч. 1, 70 ч. 4 КК України (за сукупністю з вироком того ж суду від 16.03.2011 року за ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення 1 рік 6 місяців 22 дні. Початок строку покарання 29.08.2010 року, кінець - 07.02.2019 року.

Раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Засуджена відбула 3/4 строку призначеного судом покарання, що дає підставу звернутися до суду з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з характеристики, наданої Чорноморською виправною колонією управління ДПтСУ в Одеській області (№ 74) від 11.08.2016 року, ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, була працевлаштована кухонним працівником, а з серпня 2012 року нянею при Будинку дитини установи. До роботи ставилася сумлінно, відповідально. За час відбування покарання допустила порушення режимних вимог, за що у 2013 році мала 1 стягнення, після чого порушень не припускала, мала 3 заохочення. Бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Духовне відродження».

В судовому засіданні захисник вказала, що на теперішній час ОСОБА_4 залучається до праці і сумлінно ставиться до неї.

Крім того у характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 дотримується ввічливого ставлення до персоналу установи, на профілактичному обліку не перебуває, має охайний зовнішній вигляд, утримує у чистоті спальне місце і тумбочку, дбайливо ставиться до майна, дотримується правил пожежної безпеки, підтримує родинні стосунки з матір`ю та сестрою. Стягнута за вироком сума відшкодування 1271,63 грн. була відшкодована нею повністю із зароблених в установі коштів.

Будь-яких негативних рис особистості або поведінки ОСОБА_4 , які б свідчили про те, що вона не стала на шлях виправлення, в характеристиці засудженої не наведено і таких даних суду не надано. Також в розпорядженні суду немає відомостей, що ОСОБА_4 під час відбування покарання не дотримувалася інших встановлених норм і правил поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженої ОСОБА_4 , яка не тільки не порушувала режиму відбування покарання, додержувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й сумлінно виконувала доручення адміністрації колонії при залученні її до праці, має добру поведінку в побуті, прагнула своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Сумлінне ставлення ОСОБА_4 до праці виражалось у свідомій участі в суспільно корисній праці, у виконанні покладений на неї завдань.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 розкаялася у скоєному злочині, своїм відношенням до праці і поведінкою в побуті під час відбування покарання довела своє виправлення, що є підставою для її звільнення від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст.ст. 6, 153 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2012 року, яким засуджена за ст. ст. 383 ч. 1, 70 ч. 4 КК України (за сукупністю з вироком того ж суду від 16.03.2011 року за ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України), умовно-достроково на 02 роки 03 місяці 06 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1