АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/651/16 Справа № 185/955/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003498, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечуючи фактичні обставини провадження, та правильність кваліфікації його дій, ставить питання про зміну вироку і, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, просить призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
В обґрунтування скарги обвинувачений зазначає, що повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на його утриманні знаходиться неповнолітня донька, викрадені ним речі повернуті за його участю потерпілому ОСОБА_8 .
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз 614, 04 грн.
Цим вироком вирішено питання про речові докази.

За обставин, викладених у вироку суду, ОСОБА_6 , на початку грудня 2015 року, на замовлення ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_2 , здійснював ремонтні роботи. 28 грудня 2015 року о 23.00 годині, він, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні вказаного будинку, та керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи про те, що в приміщенні будинку на той час ніхто не проживав, зайшов на територію цього домоволодіння, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму металопластикової віконної рами проник до коридорного приміщення будинку, де із кухонного приміщення таємно викрав газовий настінний котел торгівельної марки «VIESSMAN» «VITOPEND 100 29 kBt», вартістю 5930,55 грн., та зі спальної кімнати будинку викрав ламінат торгівельної марки «Dafino», колекції «DafinoGreen 4 V» у кількості 26 пачок, вартістю 405,00 грн. за пачку, загальною вартістю 10530,00 грн., після чого покинув місце злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 16460,55 грн.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на безпідставність її доводів, та законність, обґрунтованість і вмотивованість вироку суду.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого злочину, правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні, і ґрунтується на зібраних у провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 , врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, ступінь негативних наслідків, особу обвинуваченого, який вину у скоєному визнав в повному обсязі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу закону є особою раніше не судимою, не працює та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До обставин, відповідно до вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом віднесено повне визнання ним вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Разом з тим, місцевий суд, з урахуванням всіх обставин у кримінальному провадженні, дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Колегія суддів, погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначене ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для пом`якшення покарання з мотивів, зазначених в його апеляційній скарзі не вбачає.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено інших обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та які б дозволяли дійти висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Доводи ОСОБА_6 щодо неврахування судом обставин, що пом`якшують йому покарання, а саме: визнання винуватості у скоєному, щирого каяття, наявності позитивної характеристики та те, що він на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку, є безпідставними, оскільки при призначенні покарання обвинуваченому, цим обставинам судом першої інстанції була надана належна оцінка та вони зазначені у вироку и враховані при призначені покарання обвинуваченому в мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності.
Що стосується доводів ОСОБА_6 про повернення за його участю викрадених речей потерпілому ОСОБА_8 , то цю обставину не можна вважати такою, що пом`якшує покарання обвинуваченому, так як викрадені речі були повернуті потерпілому співробітниками поліції ( а.п. 43).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що порушень кримінального та кримінального процесуального закону, які могли б слугувати підставами для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є безпідставними і задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, належним чином вмотивованим та справедливим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4