№ 5 5895 ск 16
Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 31 серпня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 6 листопада 2015 року, приблизно о 3 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство, наніс не менше двох ударів сокирою по голові потерпілій ОСОБА_6 , заподіявши їй тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, проте злочин не довів до кінця через активний опір потерпілої.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що місцевим судом не враховано у повній мірі особу засудженого, наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин, в результаті чого засудженому призначено занадто суворе покарання. Апеляційний суд, в свою чергу, вказані порушення суду першої інстанції не виправив, немотивовано відмовив у застосуванні щодо засудженого положень ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги захисника про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання та незастосування положень ст. 69 КК України, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про особу засудженого.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_5 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі на 7 років, суд виходив з того, що засуджений за місцем проживання характеризується задовільно, відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду. Також, судом враховано конкретні обставини вчинення злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання засудженому, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, у тому числі і ті на які захисник посилається у своїй касаційній скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та правильно призначив мінімальне покарання, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України без застосування положень ст. 69 КК України.

На думку колегії суддів, суд призначаючи засудженому ОСОБА_5 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене йому покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_5 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник у касаційній скарзі, не вбачається.

При розгляді апеляції захисника, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3