Справа № 149/1507/13-к Провадження №1-кс/149/110/13
УХВАЛА

16.05.2013 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І.В.

за участі секретаря Савчук О.Л.

прокурора Новаківського О.Г.

захисника ОСОБА_1

підозрюваного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику клопотання слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_3, поданого в кримінальному провадженні № 0000152 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого по 2-му провулку І. Богуна, 32 в м. Хмільнику Вінницької області, інваліда ІІ групи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_3, за погодженням із прокурором Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_4, звернувся до суду із клопотанням про направлення ОСОБА_2 до Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_5 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Клопотання мотивоване наступним. ОСОБА_6 підозрюється у спричиненні 22.02.2013 року легких тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_7 15.04.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2, згідно довідки лікаря-психіатра Хмільницької ЦРЛ від 27.02.2013 року, знаходиться на консультативному обліку у лікаря-психіатра при Хмільницькій поліклініці з 2011 року з діагнозом соматоформна вегетативна дисфункція. Згідно довідки Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_5 від 13.03.2013р. № 2-1310 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.01.2011р. по 10.02.2011р. з діагнозом: соматоформна вегетативна дисфункція. 22.04.2013 року слідчим призначено психіатричну експертизу , проведення якої доручено експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. академіка ОСОБА_5 та 07.05.2013 року ОСОБА_2 був амбулаторно оглянутий судово-психіатричною експертною комісією. Відповідно до листа Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_5 від 13.05.2013 року ОСОБА_2 був оглянутий амбулаторно судово-психіатричною експертною комісією, яка дійшла висновку що він потребує тривалого обстеження та спостереження за його психічним станом в умовах психіатричного стаціонару, тобто проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Крім того, в ході досудового розслідування слідчим здобуто інформацію, що ОСОБА_2 неодноразово потрапляв в дорожньо-транспортні пригоди, отримуючи при цьому серйозні травми.

У звязку з цим та з метою зясування психологічного та психічного стану підозрюваного слідчим 22.04.2013 року призначено психіатричну експертизу, для проведення якої слідчий просить направити підозрюваного до медичного закладу Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування , в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обовязковими.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотань про застосування технічних засобів фіксування, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів.

У судове засідання слідчий Рибак В.А. не зявився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду повідомлено завчасно і належним чином.

Прокурор Новаківський О.Г. підтримав клопотання слідчого та зазначив, що в матеріалах кримінального провадження наявні обґрунтовані підозри у вчиненні ОСОБА_2 вищевказаного кримінального правопорушення і є необхідність у визначені психологічного стану останнього, шляхом проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_2, захисник ОСОБА_1 заперечували проти задоволення клопотання слідчого вказавши, що потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про відмову від обвинувачення.

Суд, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов'язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 КПК України експерт для проведення психіатричної експертизи залучається у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами зокрема є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті тощо).

Порядок направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи визначений ч. 2 ст. 509 КПК України, та передбачає, що у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного закладу на строк не більше двох місяців. Це питання вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотання сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.

Відповідно до п. 23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ від 08.10.2001р. № 397 (надалі Порядок № 397), експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

З листа КЗ Вінницька обласна психоневрологічна лікарні ім. акад. ОСОБА_5 № 248 від 13.05.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 був оглянутий амбулаторно судово-психіатричною комісією, яка дійшла висновку, що він потребує тривалого обстеження та спостереження за його психічним станом в умовах психіатричного стаціонару.

Як встановлено з даного листа амбулаторну психіатричну експертизу ОСОБА_2 проводила судово-психіатрична експертна комісія.

Відповідно до п. 31 Порядку № 397 по закінченні експертизи складається акт експертизи, що містить вступну, досліджувальну, мотивувальну частини і висновок. Акт (одноособової, комісійної) експертизи підписується експертом, членами комісії і засвідчується печаткою експертної установи. При комісійній експертизі у разі незгоди експертів щодо відповідей на поставлені питання кожен з них складає і підписує окремий акт або частину спільного акта, яка відображає хід і результати досліджень, проведених ним особисто. Акт експертизи складається у двох примірниках, один з яких направляється особі або органу, які призначили експертизу, а другий залишається в експертній установі.

Таким чином Порядок № 397 визначає, що висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи проведеної комісією експертів викладається у формі акту експертизи, який має бути підписаний всім складом комісії.

Отже лист не замінює акту експертизи, а тому висновки викладені в ньому не приймаються судом.

Окрім того, слідчий просить направити ОСОБА_2 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, однак постановою слідчого від 22 квітня 2013 року для з'ясування психологічного стану підозрюваного ОСОБА_2 на час вчинення кримінального правопорушення призначено психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_5. У своїй постанові слідчий не визначив вид даної експертизи (амбулаторна чи стаціонарна) та не навів доказів необхідності здійснення тривалого спостереження за підозрюваним ОСОБА_2, що має суттєве значення при вирішенні питання про направлення цієї особи до медичного закладу, оскільки у випадку призначення амбулаторної експертизи положення ч. 2 ст. 509 КПК України щодо направлення особи для проведення такої експертизи не застосовуються.

Таким чином під час розгляду клопотання слідчого не доведено необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи ОСОБА_2 шляхом проведення стаціонарної психіатричної експертизи, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.

За наведених вище обставин вважаю, що клопотання про направлення особи до медичного закладу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 193, 242, 509 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_3, погодженого прокурором Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_4 про направлення підозрюваного ОСОБА_2 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: Олійник І. В.