Єдиний унікальний номер 185/7655/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000810 від 25 березня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кувандик Оренбургської області, росіянина,

громадянина України, із середньою освітою, розведеного,

пенсіонера, інваліда третьої групи,

який зареєстрований та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 21.03.2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходився на дачній ділянці в дачному товаристві «Аіст» Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В цей час на вищевказаній дачній ділянці знаходилась ОСОБА_4 , яка на той час була дружиною останнього. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , у вказаний час, підійшовши ззаду до ОСОБА_4 , діючи умисно і усвідомлено, за відсутності стану необхідної оборони, або її перевищення, так і поза станом несподіваного сильного душевного хвилювання, схопив останню за волосся, та почав наносити удари лівою рукою по голові. Після цього ОСОБА_6 повернув ОСОБА_4 обличчям до себе, утримуючи за руки, та почав наносити удари своїми ногами по її ногам та животу.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 навмисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді забоїв (гематом) м`яких тканин голови та кінцівок, які відносяться до ступеню легких.

Дії ОСОБА_6 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду показав, що 21.03.2014 року він був на дачі, що розташована в дачному товаристві «Аіст» Богуславської сільської ради Павлоградського району. Після обіду приїхала потерпіла, й у них почалася словесна сварка. Він просив потерпілу покинути дачу, а та погрожувала йому тим, що вона приведе людей, які його вб`ють та закопають. Він став підходити до потерпілої, яка взяла держак від лопати, та намагалася його вдарити, але він його перехопив. Захищаючись він взяв потерпілу за зап`ястя чи за плечі, точно не пам ятає, та відштовхнув від себе. Можливо у цей момент потерпіла вдарилася об щось й у неї виникли тілесні ушкодження, а саме синці на зап`ястях. Потерпіла взяла цеглину та кинула на нього, попавши в шию. Він не чіпав потерпілу, та уїхав із дачі. Свідків їх сварки не було. Позов про відшкодування моральної шкоди він не визнає.

Даючи оцінку поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він захищався від нападу на нього ОСОБА_4 , не наносив останній удари по голові та кінцівкам, що остання сама собі нанесла тілесні пошкодження, можливо коли падала, то вдарилась, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, та розцінює як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинений злочин. Зокрема, сам обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи встановлені в суді, а саме те, що сварився із потерпілою, що він та потерпіла штовхали один одного руками, а він від ударів потерпілої закривався, та відмахувався.

На думку суду не може йтися про те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, що його дії носили ненавмисний характер, так як із пояснень потерпілої остання брала в руки держак з лопати та цеглину вже після нанесення їй тілесних ушкоджень.

Вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої, не довіряти яким у суду не має ніяких підстав, показами свідків, висновками судово-медичної експертизи про характер і локалізацію заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, протоколами проведених інших слідчих дій.

Ствердження обвинуваченого про те, що потерпіла йому наносила удари, та він захищався від її нападу, спростовуються також висновком експерта № 247 від 23 червня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень та змін на час проведення експертизи не виявлено /а. с. 72, т.2 /.

Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що обвинувачений її колишній чоловік. 21.03.2014 року, після обіду, точної години не пам`ятає, вона приїхала на дачу, що розташована в дачному товаристві «Аіст» Богуславської сільської ради Павлоградського району, та зайшла у роздягалку, де виявила відсутність своїх речей, про що звернулася до обвинуваченого, який у відповідь почав її ображати. Вона пішла на город. Обвинувачений наздогнав її, та почав наносити удари по голові, потім потягнув за волосся у будинок. Вона почала вириватися, плакала, та просила про допомогу. Обвинувачений наносив їй удари по її ногам, та у живіт, а вона намагалася чинити опір, при цьому тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносила. У неї був держак від лопати, та коли вона ним замахнулась, то обвинувачений увернувся, а коли вона кинула у обвинуваченого цеглину, то не попала. Свідків, які б бачили сварку, не було. Свідків, які б бачили сварку, не було. Вона була три тижні вдома на лікарняному. Раніше було два подібних випадки, коли обвинувачений бив її, але вона не зверталася до міліції, так як їй було соромно. Моральна шкода виражається у тому, що обвинувачений, спричинив їй фізичний біль, принизив її. Її лице було у синцях, тому вона не могла з`явитися у школі перед учнями, де працює вчителем. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 6000 грн., та у покаранні обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що 21.03.2014 року, приблизно о 15 годині, вона знаходилась на дачі, що розташована в дачному товаристві «Аіст» Богуславської сільської ради Павлоградського району, та до неї прийшла потерпіла, яка плакала, та розповіла, що обвинувачений побив її. Вона бачила на руці та голові у потерпілої синці, "шишки". Раніше був випадок, коли потерпла скаржилась на обвинуваченого, що той її побив. Міліцію в той час потерпіла не викликала, говорила, що їй соромно.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що наприкінці березня місяця 2014 року, точного часу не пам`ятає, вона знаходилась на дачі, що розташована в дачному товаристві «Аіст» Богуславської сільської ради Павлоградського району. До неї прибігла потерпіла, та розповіла, що обвинувачений накинувся на неї, бив по голові, животі. Вона побачила, що у потерпілої на голові була не гематома, а "шишка". Скула у потерпілої була рожевою. Наступного дня вона бачила у потерпілої синець на щоці. Зі слів потерпілої подібних випадків було багато.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2014 року, ОСОБА_4 звернулася із заявою про спричинення їй 21.03.2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин на дачі, розташованій у селі Богуслав Павлоградського району, тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_6 /а. с. 7, т.2 /.

Згідно висновку експерта № 143 від 10 квітня 2014 року, у потерпілої ОСОБА_4 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді забоїв (гематом) м`яких тканин голови та кінцівок. Дані тілесні пошкодження за своїм характером відносяться до ступеня легких. Пошкодження утворились по ударному механізму від дії тупого (тупих) твердих предметів і час їх спричинення може відповідати 21.03.2014 року /а. с. 18-19, т.2 /.

Згідно додаткового висновку експерта № 213д від 04 червня 2014 року, не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в такий спосіб, який потерпіла ОСОБА_4 показала під час проведення слідчого експерименту /а. с. 44, т. 2 /.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17 травня 2014 року та фото таблиці до нього, ОСОБА_4 на статисті показала, як ОСОБА_6 схопив її за волосся, та наносив їй тілесні ушкодження по голові, ногам та в живіт /а. с. 26-31, т.2 /.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 винний в умисному легкому тілесному ушкодженні.

Його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, інвалід 3 - ї групи, вину не визнав.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_4 завдана моральна шкода, яка виражається у тому, що у результаті нанесення їй тілесних пошкоджень вона відчувала фізичний біль, душевні страждання, був порушений звичний уклад її життя. На той час вона працювала учителькою у школі, та із-за синців на обличчі не могла появитися перед учнями.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 суми спричиненої моральної шкоди, суд враховує також обставини, що сталися, наслідки, фінансовий стан обвинуваченого, а саме те, що останній є пенсіонером, інвалідом 3 групи, та вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 грн., а в іншій частині позову слід відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. у дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Позов про відшкодування моральної шкоди, заявлений ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1