УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 клопотання Слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
В липні 2016 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання Слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у період з березня 2014 року по теперішній час невстановлені особи на території Луганської області, діючи з метою повалення існуючого конституційного ладу та зміни меж території або державного кордону України, шляхом незаконного створення державного утворення в межах Луганської області, так званої «Луганської народної республіки», створили, керують, сприяють діяльності та беруть участь у терористичній організації, яка здійснює грубі порушення громадського порядку, захоплює та утримує адміністративні будівлі органів влади та місцевого самоврядування, вчиняє терористичні акти, захоплює та утримує заручників, а також вчиняє інші протиправні дії з метою досягнення злочинної мети, чим створює небезпеку нормальній життєдіяльності суспільства, дестабілізує економічну та соціально-політичну сферу життя, порушує нормальне функціонування соціальних та економічних інститутів, породжує обстановку незахищеності населення вказаного регіону та держави загалом.

Так, у 2015 році невстановленими особами з числа учасників терористичної організації «Луганська народна республіка» незаконно створено оператор стільникового зв`язку «Лугаком» на базі захоплених та привласнених матеріально- технічних комплексів ПрАТ «Київстар». Вказані незаконно діючий оператор, з метою надання послуг стільникового зв`язку та доступу до мережі Інтернет, окрім іншого, використовує магістральні волоконно-оптичні лінії зв`язку (далі - ВОЛЗ), частина яких належить ТОВ «Атраком» (СДРПОУ 32250318, м. Київ).

Слідством встановлено, що службові особи ТОВ «Атраком», а саме директор ОСОБА_5 , керівник Диспетчерського аналітичного центру ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи, діючи з корисливих мотивів, за попередньо змовою з директором незаконно створеного «Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Луганські комунікації» (далі - «Лугаком») громадянином України ОСОБА_7 , із використанням незаконно захоплених матеріально-технічних комплексів ГІрАТ «Київстар» та магістральних BOJI3 ТОВ «Атраком», забезпечують незаконне надання послуг стільникового зв`язку та доступу до мережі Інтернет на підконтрольній терористичним організаціям території, забезпечують її учасників спеціальним та конфіденційним зв`язком, чим сприяють діяльності терористичної організації.

06.08.2015 наказом міністерства зв`язку так званої «JTHP» громадянин України ОСОБА_7 , колишній керівник лабораторії Центру технічного обслуговування і експлуатації ТОВ «Атраком» у м. Донецьк, призначений на посаду директора «Лугаком». Відповідно до договору відповідального зберігання майна від 02.03.2015 належне майно ТОВ «Атраком», яке перебуває на підконтрольній терористичним організаціям території, передано ОСОБА_7 для зберігання та розпорядження ним, в результаті чого було незаконно створено оператор стільникового зв`язку «Лугаком», введено в експлуатацію та розбудовано мережу покриття його послуг, яка перевищує 80 відсотків окупованих територій Луганської області.

Директор ТОВ «Атраком» громадянин України ОСОБА_5 здійснює керівництво фінансово-господарською діяльністю вказаного підприємства на території України, а також дає вказівки ОСОБА_7 щодо розпорядження майном та активами підприємства на тимчасово окупованій території. Крім того, використовуючи можливості Диспетчерського аналітичного центру ТОВ «Атраком», ОСОБА_6 проводить діагностику роботи сегменту ВОЛЗ, на якій діє «Лугаком», в режимі реального часу, координує робочі та ремонтні групи, чим забезпечує безперебійне функціонування оператора «Лугаком». Проведення на ВОЛЗ ТОВ «Атраком» ремонтних та обслуговуючих робіт фінансується ОСОБА_5 безпосередньо ОСОБА_7 , в т.ч. на його особисті банківські карти. Так, ОСОБА_5 особисто підтримує належний стан матеріально-технічної бази та потужностей так званого державного унітарного підприємства «Лугаком».

Крім того, використовуючи неможливість здійснення державного контролю за наданням послуг стільникового зв`язку та доступу до мережі Інтернет оператором «Лугаком», високий рівень його матеріально-технічного та аналітичного забезпечення з боку ТОВ «Атраком», учасники терористичної організації «ЛНР» безперешкодно знімають інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж та електронних інформаційних систем стосовно осіб, які користуються такими послугами.

28 липня 2016 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено металеві предмети прямокутної форми металу жовтого кольору загальною кількістю 46 шт. з маркуванням на кожному з них «100g 999.9» та номерами: 838967; 838968; 838970; 781302; 781304; 781305; 781306; 781202; 781284; 764860; 764851; 781201; 781287; 781288; 781282; 781303; 781286; 022529; АА259270; АА259356; АА259353; АА259351; АА259358; 781225; 023819; 023818; 023815; 023820; 023817; 023816; 012525; 012524; 012523; 012522; 012521; 764853; 764852; 781285; 781283; 781301; АА259359; АА259360; АА259355; АА9357; АА9354; АА259352, та наручний годинник срібного кольору з маркуванням на циферблаті «BREITLING» та маркуванням на звороті «6886738».

Допитаний 28.07.2016 як свідок ОСОБА_5 показав, що грошові кошти та майно, виявлені та вилучені за місцем його проживання належать особисто йому та його батькам.

Таким чином, слідчий вважає, що на даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені предмети прямокутної форми металу жовтого кольору загальною кількістю 46 шт. та наручний годинник срібного кольору з маркуванням на циферблаті «BREITLING» одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому на них необхідно накласти арешт.

В судове засідання з`явився слідчий ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання з`явився представник особи-власники майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Атраком», проти задоволення клопотання заперечила в повному обсязі. Надала письмові заперечення на клопотання про накладення арешту на майно. Також надала докази походження, що підтверджують джерело походження коштів.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, вислухавши слідчого та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Атраком» - ОСОБА_8 , приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення в повному обсязі, виходячи із наступного.

Як встановлено слідчим суддею, Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна а також на розпорядження ним, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим з матеріалів клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на металеві предмети прямокутної форми металу жовтого кольору загальною кількістю 46 шт. з маркуванням на кожному з них «100g 999.9» та номерами: 68; 838970; 781302; 781304; 781305; 781306; 781202; 781284; 764860; 01; 781287; 781288; 781282; 781303; 781286; 022529; АА259270; АА259356 АА259353; АА259351; АА259358; 781225; 023819; 023818; 023815; 023820; 16; 012525; 012524; 012523; 012522; 012521; 764853; 764852; 781285; 01; АА259359; АА259360; АА259355; АА9357; АА9354; АА259352;

-наручний годинник срібного кольору з маркуванням на циферблаті «BREITLING» та маркуванням на звороті «6886738».

Проте згідно ч. 3 ст. 70 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на мано будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає критеріям визначеним у статті 98 цього Кодексу. У даному випадку, вилучено готівкові грошові кошти, які є особистими заощадженнями та належать особисто директору ТОВ «Атраком» ОСОБА_5 . Таким чином, грошові кошти належать фізичній особі ОСОБА_9 та наявне підтвердження їх походження.

При цьому вилучені купюри не можуть розглядатись у якості речових доказів в розумінні статті 98 КПК України. Дані купюри не містять слідів кримінального правопорушення та не містять ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В свою чергу слідчим не надано постанови про визначення речовими доказами майна на яке просить накласти арешт по кримінальному провадженню № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України.

Слідчий суддя вважає, що дане клопотання належним чином не обґрунтовано, оскільки, у клопотанні відсутній зв`язок та докази такого зв`язку, між матеріалами кримінального провадження та обставинами викладеними в клопотанні, в якому слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту, крім того, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відповідають критеріям частині 2 статті 167 КК України.

У зв`язку з вищезазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання Слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України, про арешт майна відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання Слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження № 0000489 від 28.10.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 та ст. 341 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя : ОСОБА_1