Справа № 755/2549/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2016 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0016091 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Пісківка Бородянського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0016091 відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 20 листопада 2014 року, приблизно о 11-20 годині, зайшов до ТЦ «Квадрат», що знаходиться за адресою: бул.Перова, 36 в м.Києві, з метою здійснення покупки.

Приблизно о 14-40 годині, ОСОБА_5 зайшов в магазин «Kari», що у ТЦ «Квадрат», щоб подивитися товари. В цей момент він помітив пару чоловічих чобіт, які стояли на стелажі. Керуючись раптово виниклим корисливим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, обрав предметом свого злочинного посягання чорні чоловічі чоботи, з артикулом (03718738), які належать ТОВ «Kari».

Реалізуючи свої умисні злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в магазині «Kari», користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме: відсутністю поблизу сторонніх осіб, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії носять таємний характер, поклав вищевказані чоботи в чорний поліетиленовий пакет, який тримав при собі, та направився в сторону виходу з магазину, не маючи наміру їх оплатити, і, проходячи крізь охоронні детектори на виході з магазину, спрацювала сигналізація.

Розуміючи, що його дії почали носити відкритий характер, ОСОБА_5 вибіг з магазину та побіг в сторону виходу з торгового центру «Квадрат», утримуючи при собі пакет з викраденими чоботами, але, вибігши на вулицю, був затриманий працівником охорони ТЦ «Квадрат», з викраденим майном.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 завдав ТОВ «Kari» матеріального збитку на загальну суму 540 гривень 83 копійки.

ОСОБА_5 повідомлений про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

08.03.2015 року, о 20-30 годині, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

28.08.2015 року слідчим суддею Дніпровського району суду м.Києва була винесена ухвала щодо затримання з метою приводу ОСОБА_5 для подальшого вирішення питання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.02.2016 року ОСОБА_5 відповідно до ст.191 КПК України було затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників міліції про затримання ОСОБА_5 ; оглядом місця події, в результаті якого було вилучено викрадені чоловічі чоботи; показами свідків; відеозаписом від 20.11.2014 року з камери відеоспостереження, що в коридорі ТЦ «Квадрат»; іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, дітей не має, а отже і не має міцних соціальних зв`язків, тому в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, перебуває у скрутному майновому стані, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює, а отже не має законних джерел існування, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості та за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або позбавлення волі на строк до чотирьох років, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами. Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину не визнає та не співпрацює зі слідством.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання категорично заперечували, просили суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати інший домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість підозри, практику Європейського суду з прав людини, відсутність ризиків. Крім того, пояснили, що після початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного не було обрано жодного запобіжного заходу. Весь час він проживав за офіційно зареєстрованою адресою разом з мамою, сестрою та цивільною дружиною. ОСОБА_5 страждає на відкриту форму туберкульозу, двостороннє запалення легенів, тому з червня 2015 року, більш ніж два місяці, він перебував на стаціонарному лікуванні, неодноразово консультувався з хірургом щодо оперативного лікування, оскільки його легені зрослися з грудною клітиною. Будь-яких зобов`язань він не порушував, оскільки повістки слідчого не отримував. Раніше 08.03.2015 року він сам з`явився до слідчого та надав довідки від нарколога та психіатра. Інших викликів йому не надходило. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 05.02.2016 року, враховуючи дані про стан здоров`я підозрюваного, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано домашній арешт (в рамках іншого кримінального провадження).

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, а також дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 20.11.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0016091).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 28.08.2015 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до ч.1 ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 було затримано о 18-20 годині 05.02.2016 року, а доставлено до слідчого судді о12-00 годині 06.02.2016 року. Таким чином, слідчим виконано вимоги ч.1 ст.191 КПК України.

Саме вказаний час (18-20 година 05.02.2016 року) є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

08.03.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: рапортом працівників міліції про затримання ОСОБА_5 ; оглядом місця події, в результаті якого було вилучено викрадені чоловічі чоботи; показами свідків; відеозаписом від 20.11.2014 року з камери відеоспостереження, що в коридорі ТЦ «Квадрат»; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає з цивільною дружиною, страждає на хронічне захворювання, потребує термінового обстеження, лікування та госпіталізації у зв`язку з поганим самопочуттям, суттєво підвищеної температурою тіла, прискореним серцебиттям (тахікардією) на момент медичного огляду, наявністю в анамнезі туберкульозу та двосторонньої пневмонії легенів, що підтверджено в судовому засідання з розгляду даного клопотання лікарем карети швидкої медичної допомоги 211-ї бригади ОСОБА_7 , яка була викликана в суд за ініціативою суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, слідчим та прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду. Невизнання вини та відмова давати показання таким не може вважатись, оскільки це є правом підозрюваного та на останнього не покладено обов`язок доказування вини.

Твердження прокурора та слідчого про тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та можливе покарання не є достатнім для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський суд зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Приймаючи до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Саккопулос проти Греції» 61828/00 від 15 січня 2004 року, слідчий суддя констатує, що є очевидним, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , поза всяким сумнівом, викликає занепокоєння, останній потребує термінової госпіталізації, обстеження та лікування.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він є раніше не судимим в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрації, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я, страждання на тяжке хронічне захворювання та потребу у негайній госпіталізації та лікуванні, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176-178, 181, 183-184, 194-196, 198, ч.2 ст.376, 484-497 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0016091 відносно ОСОБА_5 відмовити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, по 05 квітня 2016 року включно, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження в період часу з 19-00 години до 07-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого або суду залежно від стадії кримінального провадження;

-докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Визначити строк дії даної ухвали слідчого судді до 05 квітня 2016 року включно.

Виконання ухвали доручити співробітникам Бородянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 10-00 годині 11 лютого 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1