21.10.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 642/6474/16к
н/п 1-в/642/302/16
21 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_3 , зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Леніського районного управління юстиції у м. Харкові про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання , -
В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилалася на те, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2000 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 102 КК України (в редакції 1960 року).
Потерпілим в кримінальній справі був ОСОБА_5 та вищевказаним вироком був задоволений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми коштів у розмірі 3250 грн.
Ленінським районним судом було видано виконавчий лист № 1-101 від 30.06.2000 року та постановою державного виконавця державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Харкові відкрито виконавче провадження. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 помер та на день його смерті та до теперішнього часу кошти боржником не сплачені. Заявник є спадкоємцем стягувача за заповітом, а тому просить замінити стягувача ОСОБА_5 за виконавчим листом Ленінського районного суду м. Харкова № 1-101 від 30.06.2000 року його правонаступником ОСОБА_3 та поновити їй строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.
ОСОБА_3 та зацікавлена особа : представник відділу державної виконавчої служби Леніського районного управління юстиції у м. Харкові у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені.
Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Згідно ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обовязковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати, в тому числі, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2000 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 102 КК України (в редакції 1960 року). Потерпілим в кримінальній справі був ОСОБА_5 та вищевказаним вироком був задоволений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми коштів у розмірі 3250 грн. ( а.с.3-4)
18.07.2002 року Ленінським районним судом було видано дублікат виконавчого листа № 1-101 /2000 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми коштів у розмірі 3250 грн.( а.с. 5)
Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Харкові № 10-717/05 від 22.09.2005 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-101 /2000 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми коштів у розмірі 3250 грн. ( а.с. 7)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 10)
Згідно заповіту від 26.02.2005 року, ОСОБА_5 заповідав все своє майно ОСОБА_3 ( а.с. 8)
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, із вищезазначених положень закону вбачається, що з заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звернутись лише державний виконавець або сторона виконавчого провадження, якою є стягувач чи боржник. Вказані положення закону не надають права звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступнику.
Разом із тим, відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав та обов`язків, передбачених статтею 1219 ЦК України.
Таким чином, правонаступником сторони у виконавчому провадженні може бути спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті сторони.
Між тим, заявником не надано суду жодного документу, на підтвердження того, що вона прийняла спадщину від померлого стягувача.
Отже, юридично заявник не набула прав правонаступника, оскільки суду не надано доказів, що вона є правонаступником померлого, а саме - свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом.
Згідно ст. 371 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання подаєтьсядо суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (з наст. змінами) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Норма ч.1 ст.371 ЦПК України передбачають, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Між тим, заявник взагалі не є стягувачем та нею не зазначено та не додано до матеріалів справи жодних поважних підстав пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
В заяві заявник вказує, що листом 23.06.2016 року відділ державної виконавчої служби Леніського районного управління юстиції у м. Харкові їй повідомив, що у відкритті відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-101 /2000 року відмовлено, між тим доказів цього матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити.
Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Леніського районного управління юстиції у м. Харкові про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суду м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: