Справа №477/74/16-к 06.04.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 квітня 2016 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 05.02.2016 року, яким
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середню освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого судимості,

а також ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого вироками Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2015 року - за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 140 годин, а також від 12 травня 2015 року за ст.185 ч.3, 72 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 11 днів,

- обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
Учасники провадження:
прокурор: ОСОБА_8 ,

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить змінити вирок, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржений.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Провадження №11-кп/784/317/16 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.05.2015 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт не оспорюючи обставин справи, доведеність вини, кваліфікацію дій, вважає призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість.

Зазначає, що суд при його призначенні неналежно врахував особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює в орендатора під час посівних робіт, має сім`ю, де допомагає по господарству, а також обставину, яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування шкоди потерпілій. Вважає, що зазначене разом з іншою обставиною, яка пом`якшує покарання - щирим каяттям дає підстави для звільненням від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
13.10.2015 року біля 22 години ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали чавуну десятисекційну батарею, яка належне ОСОБА_10 , вартістю 350 грн.

З викраденим з місця події зникли, розпорядившись на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , яка вважала вирок законним і обґрунтованим і просила залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, за який він засуджений, а також кваліфікація дій за ст.185 ч.2 КК України, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначено відповідно до вимог ст.ст.65, 66 КК України з врахуванням вчинення ним злочину середньої тяжкості, особи обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, є не маючим судимості, ступінь і форму вини, а також обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття.
Саме з врахуванням зазначених обставин суд 1 інстанції прийшов до вірного висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 найм`якішого виду покарання, передбаченого ч.2 ст.185 - арешту та призначив його в розмірі близькому до мінімального, встановленому санкцією вказаної норми кримінального закону.
Є безпідставним твердження апелянта про те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, оскільки з характеристики сільського голови вбачається, що ОСОБА_6 помічений у вчиненні дрібних крадіжок, підтримує стосунки з особами, які схильні до правопорушень, постійного місця роботи не має. Тому зазначена характеристика обґрунтовано визнана судом 1 інстанції негативною (а.п.40).
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 має сім`ю, в якій він допомагає по господарству, підробляє під час посівної, стан здоров`я, а також факт повернення потерпілій викраденого майна.
Проте, зазначені дані є лише даними про особу ОСОБА_6 та істотно не знижують суспільну небезпеку вчинених ним дій з огляду на тяжкість злочину, конкретні обставини справи і особу обвинуваченого, якій вважається не маючим судимості, оскільки 22.05.2014 року звільнявся від покарання з випробуванням, призначеного за вчинення аналогічного злочину проти власності, що свідчить про системний характер його протиправної поведінки.
За таких обставин, призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим за своїм видом та розміром, повністю відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого і підстави для його пом`якшення - відсутні.
Доводи апелянта про застосування до покарання, призначеному ОСОБА_6 , ст.75 КК України - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки зазначена норма закону не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання, призначеного в виді арешту.
З наведених підстав, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає зміні.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05.02.2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: