АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/593/16 Справа № 199/7605/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000734, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань15 серпня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Амар-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровська, громадян України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий комерційним директором у ФОП « ОСОБА_12 », зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 спричинену матеріальну шкоду у сумі 95 064 грн. 96 коп. та моральну шкоду у сумі 25 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 491 грн. 04 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:
На вирок суду подано апеляції:
Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому додаткового покарання через невідповідність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання.

В обґрунтування доводів апеляції захисник зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_9 з позбавленням права керувати транспортними засобами, суд у вироку не вмотивував необхідності призначення обвинуваченому покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами, не обґрунтував свої доводи, а лише навів шаблонні фрази щодо виправлення ОСОБА_9 за обставин позбавлення останнього права керувати транспортними засобами. Суд в своєму рішенні в якості мотивів навів лише позицію потерпілої ОСОБА_7 щодо необхідності обрання міри покарання обвинуваченому з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_9 представляє загрозу для учасників дорожнього руху. На переконання апелянта, наявність існування такої загрози в суді не доведена. Зазначає, що існують об`єктивні факти, що дають підстави не обмежувати ОСОБА_9 у цьому праві, а саме: обвинувачений з часу отримання посвідчення водія не притягався до відповідальності за порушення ПДР; його порушення в даному випадку не призвели до тяжких наслідків; робота ОСОБА_9 пов`язана з керуванням транспортним засобом; обвинувачений визнав свою провину у скоєному та частково компенсував спричинену шкоду. Вважає, що позбавленням обвинуваченого права керувати транспортними засобами ОСОБА_9 втратить можливість залишитися працювати на тому місці, де він працює, та заробляти на утримання своєї родини.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, в апеляційній скарзі, просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок суду апеляційної інстанції, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Позовну заяву ОСОБА_7 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 95 064 грн. 96 коп., моральної шкоди 70 000 грн.

Враховуючи, що внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а спричинені джерелом підвищеної небезпеки внаслідок порушення правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, за таких обставин до ОСОБА_9 має бути застосоване додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Крім того, вважає, що заявлений потерпілою цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди повинен бути задоволений у повному обсязі.

У змінах до апеляції прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляції прокурор зазначає, що в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження встановлено факт відсутності на дисках аудиозапису фіксування ходу судових засідань під час судового розгляду в суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляцію прокурора захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, вважає її незаконною, такою що суперечить вимогам законодавства.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він 28 липня 2015 року приблизно о 08 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , рухаючись у м.Дніпропетровську по вул.М.Малиновського з боку Мерефо-Херсонського мосту в напрямку Центрального мосту, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні перешкоди для руху, заходів для негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який стояв перед регульованим пішохідним переходом на забороняючий червоний сигнал світлофору, чим ОСОБА_9 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію захисника ОСОБА_10 про зміну вироку та призначення обвинуваченому покарання без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами; міркування обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав апеляцію захисника та просив відмовити у задоволенні апеляції прокурора; думку прокурора ОСОБА_6 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу прокурора, заперечувала проти задоволення апеляції захисника; позицію потерпілої ОСОБА_7 та її представника щодо відмови у задоволенні апеляцій захисника обвинуваченого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.107 КПК України, у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії. За положеннями ч.4 зазначеної норми закону, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Виходячи з вимог ст.108 КПК України, під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції не дотримав вказаних вимог закону.

Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що в них міститься журнал судових засідань (т.1 а.п.31-34, 91-129). Разом з тим, запис судового розгляду кримінального провадження на технічних носіях інформації, що містяться в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Згідно із п.7 ч.2 ст.412 КПК України, відсутність у матеріалах кримінального провадження журналу судового засідання або технічних носіїв інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За положеннями п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, зокрема якщо встановлено порушення, передбачене п.7 ч.2 ст. 412 КПК України.

З огляду на те, що матеріали кримінального провадження не містять технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки підставами для скасування вироку суду першої інстанції стали істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за вимогами частини 2 статті 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому доводи апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_10 щодо невідповідності призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого підлягають перевірці при новому судовому розгляді у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року, яким ОСОБА_9 був засуджений за ч.1 ст.286 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4