Справа № 346/4693/16-к
Провадження № 1-кп/346/272/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду кримінальне провадження №0001105 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, непрацюючого, раніше судимого 21.07.2016 р. Коломийським міськрайонним судом за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

21.07.2016р. ОСОБА_4 , будучи засуджений Коломийським міськрайонним судом за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік під час невідбутого покарання на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

26.07.2016 приблизно о 06.00 год. обвинувачений, перебуваючи в м. Коломия по вул. Богуна неподалік будинку № 10 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшовши до автомобіля марки «М 212512 ИЭ», 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 10 по вул. Богуна в м. Коломия та яким користується потерпілий ОСОБА_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_7 , у відсутності власника та сторонніх осіб проник у салон автомобіля та шляхом запуску двигуна незаконно заволодів даним транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_4 на вказаному автомобілі поїхав на АДРЕСА_2 , де на території господарства ОСОБА_8 залишив вказаний автомобіль.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що даний час офіційно ніде не працює, оскільки 22.04.2016р. демобілізований із зони АТО та являється учасником бойових дій.

25.07.2016 року на протязі дня він знаходився в центральні частині міста, а під вечір, дійшовши до вул. Богуна біля дев`ятиповерхового будинку, побачив автомобіль марки «Иж» помаранчевого кольору, який належить його одногрупникові ОСОБА_9 і у нього виникло бажання проїхатись на ньому по місту Коломия. Приблизно о 06.00 год. він підійшов до вказаного автомобіля та попробував чи відчинені двері до автомобіля, під час чого побачив, що передня права дверка відчинена. Сівши до автомобіля побачив, що на рулі знаходиться замок запалювання до якого були підведені дроти, які з`єднав між собою, після чого інший одним дротом чорного кольору приєднав до інших дротів і мотор автомобіля завівся.

В подальшому даним автомобілем він без дозволу потерпілого поїхав до господарства свого родича ОСОБА_10 та пізніше до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_2 , однак біля господарства ОСОБА_11 мотор автомобіля заглох і він не зміг завести його. В подальшому він пішов до ОСОБА_11 та попросив його щоб він відтягнув автомобіль на вул. Довбуша. Вийшовши на вулицю Ярема спитався його звідки у нього даний автомобіль, на що запевнив останнього, що даний автомобіль привіз із зони АТО. В подальшому ОСОБА_12 своїм автомобілем відтягнув угнаний ним автомобіль на вулицю Довбуша до господарства ОСОБА_8 , де він заштовхав автомобіль на територію господарства, про що повідомив

ОСОБА_13 , приблизно о 10.00 год. він поїхав в центр міста звідки поїхав в лікарню, що в м. Коломия по вул. Шкрумеляка, а звідти пішов у військкомат, де військовий комісар повідомив йому, що його розшукують працівники поліції та відвіз його в Коломийський ПВ ГУНП.

Свою вину у вчиненому визнає повністю, щиро кається, обіцяє подібного не вчиняти та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена показаннями обвинуваченого та доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, наданими прокурором, які є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд по справі визнає рецидив злочинів.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що збитки відшкодовано і потерпілий не має претензій до обвинуваченого, є учасником АТО, позитивно характеризується, тому вважає суд, що наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тобто є підстави для застосування ст.69 КК України і призначаючи основне покарання, слід його призначити нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.289 ч.1 КК України обмеженням волі.

Оскільки обвинувачений підчас іспитового строку за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду за ч.2 ст. 263 КК України - 2 роки обмеження волі вчинив нове кримінальне правопорушення, то слід у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань приєднати покарання за даним вироком, а також згідно ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому час утримання під вартою з 04.08.2016 р. по день винесення вироку 21.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, ст.,ст. 69, 71,72 КК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.289 ч.1 КК України, застосувавши ст.69 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

У відповідності до ст.,ст. 71,72 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків: від 21.07.2016 р. Коломийського міськрайонного суду за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, яке не відбув і вчинив новий злочин за який призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік - визначити остаточно покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі строком на 2 /два/ роки і 1 /один/ місяць.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - до вступу вироку в законну силу залишити попередньою, рахувати початок відбування покарання з часу його затримання 04.08.2016 р. по день винесення вироку 21.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі з переведенням у призначений остаточно вид покарання.

Речовий доказ автомобіль марки «М 21251 ИЭ» державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт на автомобіль марки «М 21251 ИЭ», серія та номер НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страховий поліс № АЕ/5371653, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку повернути йому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб засудженим з моменту отримання копії вироку та іншими учасниками процесу з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1