Апеляційний суд Черкаської області
Справа№ 11-362/10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст. 185 ч. 3 ОСОБА_1
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА IMEHEM УКРАЇНИ

"25" травня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ТАПАЛА Г.К.

суддів КЕКУХА В.Ф., МУНЬКА Б.П.

за участю прокурора СВИЩ Л.А.

розглянувши кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Уманського району Печенюк Л.М. на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2010 р., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий

10.04.2008 року Уманським міськрайонним

судом Черкаської області за ст. ст. 185 ч. 3,

162 ч. 1 КК України, з застосуванням ст. 75

КК України на 4 роки позбавлення волі iз

звільненням від відбування покарання з

випробуванням іспитовим строком 2 роки, -

засудженого за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст. 304 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимий, -

засуджений за ст. 185 ч. 3, ст. ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі iз звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов'язків не виїжджати за межі України на постійне проживания без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживания та роботи, періодично з'являтись до них для реєстрації;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимий в силу ст. 89 КК України,-

засуджений за ст. 185 ч. 3, ст. ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі iз звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов'язків не виїжджати за межі України на постійне проживания без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживания та роботи, періодично з'являтися до них для реєстрації.

Bирішені питания про peчові докази та судові витрати по справі.

Згідно вироку ОСОБА_2 6.09.2008 року, близько 0 год. 10 хв., в с. Бабанка Уманського району за попередньою змовою з ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про вік якого ОСОБА_2 знав достовірно i якого втягнув у злочинну діяльність, з метою викрадення чужого майна проникли в житловий будинок ОСОБА_5 по провулку Горного, 4, звідки таємно, а ОСОБА_2 i повторно, викрали тюнер вартістю 271 грн., конвектор вартістю 138 грн., антену супутникову вартістю 87 грн., мобільний телефон вартістю 150 грн., а всього викрали на загальну суму 951 грн.

Прокурор Печенюк Л.М., яка брала участь в розгляді справи в суді першої інстанції, подала апеляцію, просить вирок змінити та призначити покарання: ОСОБА_3 3 роки 6 місяців позбавлення волі, застосувати ст. 75, 104 КК i звільнити від відбування покарання іспитовим строком 1 рис 6 місяців; ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК i звільнити від відбування покарання іспитовим строком 2 роки 6 місяців; ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 3 КК 4 роки позбавлення волі, за ст. 304 КК 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК 4 роки 6 місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків згідно ст. 71 КК України остаточно призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Таке покарання, на думку прокурора, відповідатиме вимогам закону. Апелянт також вказує, що суд помилково при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_3 не зазначив у вироку ст. 104 КК та неправильно вжив термін «органи кримінально-виконавчої системи», оскільки згідно ст. 76 КК в редакції від 14.04.2009 року ці органи називаються кримінально-виконавча інспекція».

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Свищ Л.А., яка просила апеляцію задовольнити частково, пояснения засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_4С, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши справу, колегія суддів знаходить підстави для задоволення апеляції частково.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджені зібраними по справі та перевіреними судом доказами. Ці висновки ніким не оспорюються, апеляція на вирок в цій частині не подана.

Не підлягають задоволенню вимоги прокурора про призначення засудженим більш суворого покарання. Апеляція в цій частині невмотивована, носить загальний характер, конкретних доводів на обгрунтування вимог прокурором не наведено.

Kpiм того, апеляційний суд не вправі призначити більш суворе покарання шляхом зміни вироку, про що просить прокурор.

Відповідно ст. ст. 372, 378 КПК України апеляційний суд вправі призначити більш суворе покарання лише за умови скасування вироку суду першої інстанції i постановления нового вироку за наявності апеляції прокурора, потерпілого або його представника, у якій ставиться питания про скасування вироку саме з цих підстав. Оскільки прокурором не постановлено питания про скасування вироку внаслідок м'якості та постановления нового вироку, апеляційний суд не вправі вийти за межі апеляції та погіршити становище засудженого, т. я. це суперечило б вимогам ст. 365 КПК України.

Інші доводи апеляції прокурора являються обгрунтованими i вони повинні бути врахованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Уманського району Печенюка Л.М. задовольнити частково. Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2010 року відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 змінити. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України iз застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції.

В резолютивній частині вироку слова «кримінально-виконавчої системи» замінити на кримінально-виконавчу інспекцію».

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді