АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року м. Дніпро

31 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

фахівця з соціальної роботи ОСОБА_11 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 жовтня 2016 року, із визначенням застави у сумі 110 240 гривень.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , слідчий суддя встановив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, а також, наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Разом з цим, судом було визначено заставу як альтернативний вид запобіжного заходу з покладанням на ОСОБА_10 обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим у клопотанні і в ухвалі слідчого судді не доведена наявність ризиків. Вказує на те, що, ОСОБА_10 має постійне місце проживання. Крім того, розмір покарання не може перевищувати 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, оскільки дії підозрюваного кваліфіковані, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, представника органу опіки та піклування, представника центру із соціальної роботи, які підтримали думку прокурора, пояснення слідчого, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_10 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Оцінюючи ризики, заявлені у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив та обґрунтовано зазначив, що ризики існують, зокрема, що підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 раніше судимий за скоєння корисливого злочину, був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинних дій.

У зв`язку із зазначеним доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Також, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Враховуючи, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, тяжкість покарання у разі визнання останнього винуватим у його вчиненні, дані про його особу, зокрема, його вікові та психологічні особливості, рід занять, наявність постійного місця проживання, на що захисник посилається в своїй апеляції, що має місце, однак саме по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховується у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а також враховуючи, що прокурором в апеляційному суді доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 110 240 гривень, що повною мірою зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області: