АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1460/15-к Номер провадження 11-кп/786/216/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 28.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лип`янка, Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24 липня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком терміном 1 рік, -

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської област від 24 липня 2015 року та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 24 грудня 2015 року з 16 годин 00 хвилин.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати, понесені на проведення експертних дактилоскопічних досліджень в загальному розмірі 613 гривень 80 копійок на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 , визнаний винуватим у тому, що 28 травня 2015 року, близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: вул. Жовтнева, с. Лип`янка, Карлівського району, Полтавської області, де за допомогою каміння розбив віконне скло, через отвір в якому рукою відчинив віконну плашку, після чого проник до приміщення магазину, звідки викрав продукти харчування на загальну суму 327, 5 грн., чим спричинив ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини» матеріальну шкоду в загальному розмірі 327,5 грн.

Судом з обвинувачення виключено частину інкримінованого викраденого майна та частину інкримінованої суми матеріальної шкоди в розмірі 1183,33 грн. Суд у своєму рішенні вказав, що при дослідженні доказів не було встановлено інкримінованого розміру викраденого майна та суми матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому саме обвинуваченим, так як, згідно акту інвентаризації від 28 травня 2015 року і, на думку суду, доведено в судовому засіданні лише викрадення обвинуваченим: 1 блоку цигарок «Вінстон», 1 пляшки коньяку 0,5 л, 1 пляшки коньяку 0,25 л, 1 коробки сірників, 1 банки сардин та 2 палок ковбаси загальна вартість яких, за розрахунками суду, складає 327,5 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, ставить питання про зміну вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, посилаючись на наявність пом`якшуючих обставин, які знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили пом`якшити обвинуваченому покарання, представника потерпілого та думку прокурора ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та вказували на законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши обґрунтування поданої апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена зібраними по справі доказами, матеріалами справи та показаннями самого обвинуваченого, який у судовому засіданні детально розповів про обставини вчинення злочину. Правильність висновків суду та фактичні обставини по справі в апеляційному порядку не оскаржуються.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 місцевим судом, за обставин встановлених під час розгляду справи, правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд зобов`язаний врахувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання в межах, установлених у санкції статті чи частини даної статті, а також бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідно ст. 414 КПК України, визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог закону, належним чином вмотивував своє рішення та урахував те, що ОСОБА_8 має судимість за аналогічний злочин, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням вчинив новий корисливий злочин протягом визначеного судом іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Враховуючи дані обставини, тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 реального покарання, передбаченого санкцією ст. 185 ч.3 КК України., та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Поряд з цим, суд першої інстанції в достатній мірі врахував те, що ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину, а також особливості його психічного здоров`я.

Місцевим судом в повній мірі, як того вимагає ст. 65 КК України, враховані перелічені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а тому колегія суддів не знаходить законних підстав для його подальшого пом`якшення.

За таких обставин, підстав для зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 24 грудня 2015 року по 25 лютого 2016 року включно, із розрахунку один день за два дні позбавлення волі, що складає 4 місяці 2 дні.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення йому копії ухвали, іншими учасниками процесу в той же строк з моменту її оголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4