Справа №195/207/16-к
1-кп/195/51/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши на підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000742 від 26.12.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого: 27.07.2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 19.11.2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 25.12.2015 року приблизно о 22.00 годині знаходився за місцем свого проживання раніше йому знайомої ОСОБА_4 , у житловому будинку по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 26.12.2015 року приблизно о 05.00 годині, знаходячись там же, тобто у житловому будинку по АДРЕСА_2 будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_4 спить в іншій кімнаті цього ж житлового будинку та не бачить його злочинних дій, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки "Nokia 1280" вартістю 300 гривень, який лежав на столі в кімнаті, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на вказану суму.

29.02.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі строком на два роки з застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. А також судом було з`ясовано, що потерпіла сторона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про примирення, укладену між сторонами, суд приходить до висновку, що угода відповідає вимогам ст.ст. 471, 473 КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.02.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речовий доказ: "Nokia 1280" ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - вважати таким, що повернутий за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1

18.03.2016