Справа №296/1113/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000024 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
01.01.2016 року близько 21 години між ОСОБА_9 та її братом ОСОБА_8 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 в цей же день, час і місці, підійшовши до ОСОБА_9 , взяв своєю правою рукою її великий палець на правій руці та викрутив його у ліву сторону. Відчувши сильний фізичний біль та хруст у пальці ОСОБА_9 почала плакати та викликала поліцію.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді уламкового відривного перелому основи основної фаланги 1-го пальця правої кисті, який утворився від дії сили кручення, які згідно висновку експерта №4 від 02.01.2016 року відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням винним себе не визнав, пояснив, що з потерпілою до події був у неприязних стосунках у зв`язку із тим, що вона приводила додому різних хлопців. 01.01.2016 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_9 подзвонила на телефон мами і сказала, що скоро прийде зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_12 . Він їх не хотів бачити, а тому пішов вигулювати собаку. Приблизно о 19.00 він, вигулявши собаку, подзвонив мамі, з якою в нього була домовленість, що вона не буде брати слухавку, щоб не знімали кошти за з`єднання, а одразу викличе йому ліфт на перший поверх, оскільки в них ліфт викликається карточкою. Мурнін взяв слухавку маминого телефону і знялось 70 копійок. Тому, коли він зайшов в квартиру, собаку поставив біля ванної кімнати і спитав ОСОБА_12 , навіщо той взяв трубку. Мама в цей час була в кухні. Після чого відв`язав собаку і пішов в кімнату, ввімкнув телевізор і відпочивав. Після цього сестра із співмешканцем між собою кричали, а потім прийшли, щоб він дав пін код від маминого телефону. Він почув, що мама з туалету кричить: « ОСОБА_13 , відкрий». Він відкрив мамі двері, які були закриті ззовні, не з`ясовуючи хто і чому закрив маму в туалеті. Де були в цей момент потерпіла та ОСОБА_12 не знає. Через деякий час приїхала поліція. Сестра і раніше викликала поліцію, оскільки і раніше з ним конфліктувала з-за того, що він казав їй не водити чоловіків в мамину квартиру. Чи був у потерпілої в той день зламаний палець не знає.

Цивільний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд вважає покази обвинуваченого, щодо не завдання шкоди потерпілій ОСОБА_9 , неправдивими, наданими з метою пом`якшення своєї участі. Вони спростовуються показами потерпілої, свідка ОСОБА_14 , частково - свідка ОСОБА_15 .

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , у судовому засіданні його вина в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 01.01.2016 року вона перебувала в гостях у своєї матері ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає разом з її рідним братом ОСОБА_8 .

Близько 21:00 год. до квартири зайшов її брат ОСОБА_16 , який розпочав сварку з її співмешканцем ОСОБА_14 , а потім пішов в кухню, де мама наливала компот, і став сваритися з матір`ю ОСОБА_15 . ОСОБА_9 почала за неї заступатися, під час висловлювань активно жестикулювала. На що ОСОБА_8 сказав: «не маши крилами» і взяв її за великий палець правої руки своєю правою рукою її великий палець на правій руці та викрутив його у ліву сторону. Палець хруснув і ОСОБА_15 аж ойкнула. ОСОБА_9 відчувши сильний фізичний біль заплакала. ОСОБА_8 пішов в свою кімнату. А мама і співмешканець надавали їй першу медичну допомогу.

Після вказаних подій вона звернулася до лікарні, де їй було встановлено діагноз уламковий відривний перелом основи основної фаланги 1-го пальця правої кисті та призначено лікування, на якому вона знаходилася в період з 04.01.2016 року по 08.02.2016 року.

Наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, цивільний позов про стягнення моральної шкоди у сумі 50 000 грн. та матеріальний в розмірі 3000 грн. підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Покази потерпілої щодо обставин справи підтверджуються показами свідка ОСОБА_12 та частково свідка ОСОБА_15 , а також матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 01.01.2016 року він перебував в гостях у матері своєї співмешканки ОСОБА_9 , - ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає разом з рідним братом ОСОБА_9 .

Близько 21:00 год. до квартири зайшов розлючений брат ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , який став його ображати. Потім пішов в кухню до матері став на неї кричати. Місюна ОСОБА_17 почала заступатися за матір, при чому активно жестикулювала. ОСОБА_18 сказав ОСОБА_9 прибрати крила, після чого взяв своєю правою рукою за її великий палець на правій руці та викрутив в ліву сторону. Палець хруснув. Від чого мама ойкнула, а він відпустив і пішов до себе в кімнату. Свідок бачив, що ОСОБА_19 стало погано, вона заплакала.

Після вказаних подій ОСОБА_9 звернулася до лікарні, де їй зробили снімок і наклали гіпс на палець. Приблизно півтора місяці ОСОБА_9 була на лікарняному. Дуже було незручно. Її треба було одягати, обувати, на холоді рука мерзне. Роботу по господарству вона весь цей час не могла виконувати. Це її дуже засмучувало.

Оцінюючи пояснення вказаного свідка, суд звертає увагу, що його пояснення послідовні і конкретні, не суперечливі, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами по справі, в тому числі показами потерпілої, у показах вони не плуталися, відповідали впевнено.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого і потерпілої. На даний час проживає з обвинуваченим, який ніде не працює, утримує його.

Після цього надала суперечливі покази щодо обставин події. Так в своїх вільних поясненнях стверджувала, що не бачила як і при яких обставинах ОСОБА_9 зламала палець, оскільки була в туалеті. Однак, на уточнюючі питання пояснила, що ходила до кухні наливати компот, син сварився на ОСОБА_12 і на неї за те, що ОСОБА_12 взяв слухавку її телефону. Чула, як хруснув палець ОСОБА_9 і ойкнула. В момент хрусту пальця вона бачила ОСОБА_9 . Однак де в цей момент був обвинувачений не пам`ятає. Підтвердила, що потім надавала доньці першу медичну допомогу замотала палець. І, навіть після цього, не змогла пояснити хто і яким чином зламав палець її доньці у неї на очах.

Щодо відносин сина і доньки пояснила, що раніше під час конфліктів між ними викликали міліцію. Хто викликав і у зв`язку із чим не пам`ятає: ОСОБА_18 на свої дії в міліцію не скаржився, ОСОБА_9 на його дії можливо.

Таким чином, версія свідка ОСОБА_15 , що вона не бачила, коли її син зламав палець донці, спростована показами самої ОСОБА_15 . Суд вважає дані покази неправдивими, даними свідком, який спільно проживає з обвинуваченим та утримує останнього, з метою допомогти сину уникнути кримінальної відповідальності.

Крім зазначеного, винність ОСОБА_8 у даному кримінальному правопорушенні підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2016 року за участю потерпілої, в ході якого потерпіла вказала час, місце, спосіб та механізм завдання шкоди (а.с.122-124).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2016 року за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого свідок вказав час, місце, спосіб та механізм завдання шкоди (а.с.134-136).

Висновком експерта № 4 від 02.01.2016 року встановлено, що виявлений у потерпілої ОСОБА_9 уламковий відривний перелом основи основної фаланги 1-го пальця правої кисті відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такий, що не є небезпечний для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я, утворився від дії сили кручення, не виключено в термін та за обставин, вказаних ОСОБА_9 (а.с.121).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вказаний злочин ОСОБА_8 вчинив на ґрунті раптово виниклої неприязні до потерпілої в ході словесного конфлікту.

Версія ОСОБА_8 , що він не причасний до зламаного пальця ОСОБА_9 спростована дослідженими у судовому засіданні доказами по справі, яким судом надана оцінка, тому вона судом не може бути прийнята.

Досліджені і прийняті судом докази, характер тілесних ушкоджень та спосіб завдання шкоди - свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога і психіатра не перебуває, згідно рапорту інспектора Житомирського ВП ГУНП України в Житомисрькій області ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.119).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що предметом посягання є здоров`я людини, що вчинено злочин середньої тяжкості, враховуючи характер діянь, форму, вид та ступень вини, мотивів злочину; індивідуальних особливостей особи: його стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, відсутність місця роботи; обставин, що характеризують поведінку винного до та після вчинення злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, що ним не відшкодовано нанесену шкоду потерпілому; що він засуджується уперше; суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у виді обмеження волі не в максимальних межах.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який засуджується уперше, обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

По справі був заявлений цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок завданої травми вимушена була тривалий час лікуватись. На придбання ліків та проїзд на лікування витратила 3000 гривень 00 копійок, які і просить стягнути з ОСОБА_8 .

Крім того вчиненим правопорушенням було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях, приниження її гідності, оскільки довгий час не могла доглядати за собою і за своїми рідними, в зв`язку з чим переживала сильний стрес. Також переносила сильний біль, який не закінчувався тривалий час. Крім того, перебуваючи на лікуванні втратила свій заробіток. За весь час лікування, ОСОБА_8 жодного разу не поцікавився ні станом її здоров`я, не наддав жодної матеріальної допомоги і не вибачився перед нею. Моральну шкоду ОСОБА_9 оцінює у сумі 50000грн. і просить стягнути вказану суму на відшкодування моральної шкоди (а.с.28-49).

Згідно з наданою карткою хворого, який лікується в фізіотерапевтичному відділенні потерпіла ОСОБА_9 проходила курс лікування з призначення відповідних фізпроцедур в січні 2016 року.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є середнього ступеня тяжкості, глибини душевних страждань, які потерпіла ОСОБА_9 відчула у зв`язку із умисним протиправним заподіянням їй тілесних ушкоджень. Суд враховує тривалість даних страждань, що вона тривалий час відчувала біль, вимушена була лікуватись, змінити звичайний спосіб життя і докладати зусиль для організації свого життя. Суд враховує принцип розумності і справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди суми 50000грн. підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути п`ять тисяч гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В частині стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених нею витрат на лікування та проїзд до лікарні.

Відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не обирався. Відомості про долучені речові докази суду не надавались. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2,3,4 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1