Справа № 595/1120/16-к
Провадження № 1-кп/595/98/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області
одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бучачі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000213 від 07 червня 2016 р., по обвинувальному акту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, судимого вироком Бучацького районного суду від 12.05.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2016 року приблизно о 20 год. у ОСОБА_5 , який перебував у одній із кімнат будинку, в якому проживає, розташованому за адресою АДРЕСА_1 виник злочинний намір спрямований на викрадення належного його матері ОСОБА_4 майна, а саме мішка цукру вагою 50 кг.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, 15 квітня 2016 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету протиправного заволодіння майном ОСОБА_4 , вийшов із приміщення своєї кімнати і зайшов у приміщення кладової кімнати, яка знаходиться в приміщенні того ж житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на право власності ОСОБА_4 , передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до стелажу, на якому знаходився мішок цукру вагою 50 кг. вартістю 800 грн., взяв мішок цукру на плечі, діючи в умовах очевидності, у присутності потерпілої ОСОБА_4 , яка в той час зайшла в кладову кімнату та усвідомлювала протиправний характер дій свого сина ОСОБА_7 , який у свою чергу також усвідомлював, що його дії нею помічені, усвідомлюються та оцінюються як факт викрадення її майна, не зважаючи на заперечення, зауваження своєї матері ОСОБА_4 , її прохання покласти мішок цукру назад на стелаж і нікуди не забирати його, вийшов з приміщення кладової кімнати на коридор та покинув приміщення житлового будинку. Після цього ОСОБА_5 виніс мішок цукру за межі території домогосподарства, отримавши можливість володіти, користуватися та розпоряджатися належним його матері мішком цукру.

02 червня 2016 року приблизно о 19:00 год. у ОСОБА_5 , який перебував у одній із кімнат будинку, в якому проживає, розташованому за адресою АДРЕСА_1 повторно виник злочинний намір спрямований на викрадення належного його матері ОСОБА_4 майна, а саме мішка цукру вагою 50 кг.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, 02 червня 2016 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету протиправного заволодіння майном ОСОБА_4 , вийшов із приміщення своєї кімнати і зайшов у приміщення кладової кімнати, яка знаходиться в приміщенні того ж житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на право власності ОСОБА_4 , передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до стелажу, на якому знаходився мішок цукру вагою 50 кг. вартістю 800 грн., взяв мішок цукру на плечі, діючи в умовах очевидності, у присутності потерпілої ОСОБА_4 , яка в той час зайшла в кладову кімнату та усвідомлювала протиправний характер дій свого сина ОСОБА_5 , який у свою чергу також усвідомлював, що його дії нею помічені, усвідомлюються та оцінюються як факт викрадення її майна, не зважаючи на заперечення, зауваження своєї матері ОСОБА_4 , її прохання покласти мішок цукру назад на стелаж і нікуди не забирати його, вийшов з приміщення кладової кімнати на коридор та покинув приміщення житлового будинку. Після цього ОСОБА_5 виніс мішок цукру за межі території домогосподарства, отримавши можливість володіти, користуватися та розпоряджатися належним його матері мішком цукру.

У відкритому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання, в якому вона відмовилася від обвинувачення відносно сина ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, про що суду надала письмову заяву та просить відносно нього закрити кримінальне провадження.

Прокурор та обвинувачені не заперечували проти задоволення заявленого клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку, прокурора, обвинуваченого та потерпілу, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до положень абз.2 ч.6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

В даному випадку наявне кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення. Від потерпілої поступила заява про закриття провадження за відмовою її від обвинувачення, претензій до обвинуваченого немає, що не суперечить вимогам закону. Обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст. 284, абз.2 ч.6 ст. 284, ст. 314, ст. 315, ст. 395, 477 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження №0000213 від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України закрити в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1