Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

08 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 серпня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі адвокат порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах, зокрема, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, суд касаційної інстанції не вправі скасувати або змінити оскаржуване рішення, а виходить з обставин, установлених судом.
Проте, вказаних положень процесуального закону адвокатом не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність діяння та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак й необхідності скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст.438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 94, 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.

На обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 послався, зокрема, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Зазначена у скарзі вимога про одночасне скасування оскаржуваних судових рішень та зміну вироку суду першої інстанції з перекваліфікацією дій ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 187 на ч. 1 ст. 162 КК, не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

В порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до скарги додано не завірені належним чином копії оскаржуваних судових рішень (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173).
Крім того, адвокат не зазначив свого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ст. 425 КПК адвокат не є особою, яка має право на касаційне оскарження.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу адвоката на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху інадати строк для усунення недоліків протягом десяти днівіздня отримання копії ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3