Справа № 535/57/16-к
Провадження № 1-кп/535/8/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за №0000144 від 14 квітня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя смт Котельва Полтавської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта базова вища, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 12 квітня 2015 року, близько 19 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні власного домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, на грунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин правої кісті, які утворились від трьохкратної дії предмету з гострим краєм, крововиливу округло-овальної форми шиї по зовнішній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 491 від 17.04.2015 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив суду, що в січні 2015 року, він розлучився зі своєю дружиною ОСОБА_7 , і пішов проживати до своєї матері в домогосподарство, яке розташоване в АДРЕСА_2 . З членами сім`ї, а саме з дружиною та двома синами, після розлучення у нього залишились неприязні відносини. 12 квітня 2015 року, близько 19 години, він прийшов у власне домогосподарство, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повернутись проживати у даному будинку. В ході розмови з дружиною та синами виникла сварка, він розлютився, стукав по столу кулаками, побив посуд, яким поранив синові ОСОБА_8 праву руку. Потім він хватав сина за шию. Не заперечує, що вказані тілесні ушкодження спричинені саме ним. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив у судовому засіданні, що 12 квітня 2015 року, близько 19 год., додому прийшов батько, який знаходився в нетверезому стані, відразу почав ображати його з братом та матір нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку. Коли він запропонував батькові залишити приміщення літньої кухні, де відбувались вказані події, останній схватив його за шию руками і почав душити. Коли він вирвався від батька, останній почав стукати по столу кулаками, внаслідок чого побилось багато посуду. Потім обвинувачений почав кидати уламки посуду та змахнув рукою побитий посуд зі столу, в результаті чого поранив уламками битого посуду його праву руку, якою він захищався він можливих травм. На протязі всього спільного життя батьків, ОСОБА_4 ввесь час вів себе агресивно по відношенню до матері, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Претензій матеріального та морального характеру до батька він не має і не заперечує проти обрання йому покарання не пов`язаного із позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції суд немає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, дійшов висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 , в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і кваліфікує його дії по ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом: тривожно-фобічний розлад з депресивним компонентом. Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи від 12.01.2016 року, ОСОБА_4 будь яким хронічним, психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічнорї діяльності не страждає, а виявляє ознаки розладів особистості та поведінки органічного походження неуточненої природи. ОСОБА_4 під дію ч. 2,3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує.

ОСОБА_4 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), відсутність будь-яких тяжких наслідків, незадовільний стан його здоров`я, а також те, що він є учасником бойових дій.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, думку потерпілого, який просив обрати покарання не пов`язане з позбавлення волі, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ст. 118 КПК відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по даній справі не застосовувались.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази по справі також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно:
Голова
Котелевського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1