Справа № 344/2364/16-к
Провадження № 1-в/344/149/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Івано-Франківської ОПНЛ № 3 ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :
Лікар-психіатр Івано-Франківської ОПНЛ №3 ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Івано-Франківська ОПНЛ №3 заяву підтримала, зокрема зазначила, що ОСОБА_6 проходить лікування в даному психіатричному закладі із звичайним наглядом з 21.10.2014 року. Вважає, що на даний час лікування ОСОБА_6 ефективне, психічний стан його - стабілізувався. Зазначила, що можливе погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених йому медичних препаратів. Просила суд задовольнити дану заяву та змінити вид примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник також просила суд задовольнити дану заяву.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, вважає, що підстав для зміни примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 - немає.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.11.2004 року, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст.188-1 КК України в редакції 1960 року та ст.348 КК України відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді стаціонарного лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2011 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру були змінені із суворого нагляду на примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.09.2014 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру були змінені з посиленого нагляду на примусове лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Відповідно до ухвал Івано-Франківського міського суду від 06.04.2015 року та від 24.09.2015 року ОСОБА_6 було продовжено примусове лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє психічним захворюванням - параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, параноїдний синдром на фоні емоційно-вольового дефекту особистості по змішаному типу, ремісія «Д», у зв`язку з чим останній вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ст.188-1 в редакції 1960 року та ст.348 КК України і щодо нього судом було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У доданому до вказаної заяви висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.02.2016 року зазначено, що психічний стан ОСОБА_6 стабілізувався. Також у даному висновку зазначено, що у емоційній сфері ОСОБА_6 замкнутий, що вказує на ознаки шизофренічного патопсихологічного симптомокомплексу. Таким чином, належних обґрунтувань та наведення відповідних мотивацій щодо необхідності зміни таких примусових заходів та призначення ОСОБА_6 саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як того вимагає ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, у даному висновку лікарів - немає.

Крім того, даний висновок повністю суперечить і є протилежним за змістом висновкам комісії лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської ОПНЛ №3 від 10.03.2015 року та 08.09.2015 року, які були предметом попередніх судових розглядів і в яких було зроблено висновок про нестабільність психічного стану ОСОБА_6 , періодичне поновлення гострої психосимптоматики, наявність потреби у тривалішому лікуванні, і що він потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із загальним наглядом.

За таких обставин, враховуючи порівняно невеликий проміжок часу, який минув з моменту попереднього висновку, при тому, що зважаючи на психічні захворювання ОСОБА_6 , суспільну небезпечність вчинених ним діянь, необхідно тривалий час для його лікування та стабілізації психічного стану хворого, суд вважає, що комісійний акт лікарів-психіатрів від 16.02.2016 року є непереконливим, а зроблені в ньому висновки щодо стабілізації психічного стану ОСОБА_6 з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних у провадженні доказів є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, висновки комісії лікарів-психіатрів, дані про особу ОСОБА_6 , який хворіє психічним розладом з 1986 року, що на даний час психічний стан ОСОБА_6 не стабілізувався, у якого, згідно показань у судовому засіданні лікуючого лікаря-психіатра, можливе погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених йому медичних препаратів під час амбулаторного лікування, а також враховуючи всі конкретні обставини провадження, для лікування та стабілізації психічного стану якого необхідно тривалий час, те, що останній на даний час продовжує хворіти на психічне захворювання, потребує постійного лікування під наглядом, і у разі зміни виду примусового заходу медичного характеру - можливий рецидив вчинених діянь, суд вважає, що з метою запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь слід відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки визначених законом підстав для зміни ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру - на даний час немає.

За таких обставин, у задоволенні заяви Івано-Франківської ОПНЛ № 3 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги - слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, -

у х в а л и в :
У задоволенні заяви Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1