КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/5785/16-к
Провадження № 1-кс/552/992/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі скаржника ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження № 002404 від 17.10.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:
24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження № 002404 від 17.10.2013 року. Посилався на те, що він отримав вказану постанову тільки 14.02.2016 року. Він не згоден із постановою про закриття кримінального провадження оскільки при прийнятті такого рішення слідчим були допущені порушення норм КПК України та не взяті до уваги фактичні обставини викрадення у нього автомобіля « Форд транзит конект».

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що йому відомо про те, що на вказаний автомобіль, за його колишньою дружиною ОСОБА_5 ,. рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27.02.2015 року визнано право власності на ? частину вказаного автомобіля, вказане рішення він не оскаржував. Також зазначав, що вказаний автомобіль є його особистою приватною власністю, придбаний за кошти виручені від продажу квартири, яку він отримав у спадщину після смерті матері. Пояснив, що навіть якщо за ОСОБА_5 визнане право власності на половину автомобіля, він є власником другої половини автомобіля , а отже у нього викрали половину автомобіля та саме у кримінальному провадженні повинно бути вирішене питання щодо викрадення у нього половини автомобіля, та вирішене питання щодо компенсації вартості викраденого автомобіля.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження № 002404 від 17.10.2013 року, матеріали цивільної справи № 552/6662/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів кримінального провадження, матеріалів цивільної справи та пояснень скаржника убачається, що автомобіль « Форд транзит конект», за фактом викрадення якого, відкрите кримінальне провадження № 002404 від 17.10.2013 року, придбаний ОСОБА_3 у 2011 році, у період перебування ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , що встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27.02.2016 року, яке скаржник не оскаржував, що свідчить про те, що він погодився із вказаним рішенням та визнав ту обставину, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю його і ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 хоч і посилається на те, що спірний автомобіль є його особистою приватною власністю, однак жодного доказу у підтвердження того, що він звертався до суду за захистом своїх особистих прав власника на вказаний автомобіль не надав та підтвердив, що він з таким позовом до суду не звертався, а отже виходячи із рішення Київського районного суду м. Полтави від 27.02.2016 року , яким встановлено, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить із того, що автомобіль, який є об`єктом викрадення по кримінальному провадженню № 002404 від 17.10.2013 року, перебував у спільній сумісній власності скаржника та йцого дружини ОСОБА_5 , належить не тільки скаржнику , а і його колишній дружині ОСОБА_5 в рівних частках.

Із матеріалів кримінального провадження та матеріалів цивільної справи убачається, що спірний автомобіль перебуває у користуванні співвласника ОСОБА_5 ,, яка на належній правовій підставі ( рішення суду ) набула на нього право власності.

Крадіжка це протиправне вилучення чужого майна особою, яка не була наділена певною правомочністю щодо викраденого майна.

Оскільки ОСОБА_5 є співвласником спірного автомобіля та обставина, що саме вона взяла собі у користування спірний автомобіль, не може бути кваліфіковано як крадіжка, на чому наполягає скаржник.

Кримінальне провадження № 002404 від 17.10.2013 року має правову кваліфікацію ст. 356 КК України, а потім перекваліфіковане на ч.1 ст. 289 КК України, яка передбачає відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою .

Як вже зазначалось вище ОСОБА_5 є власником ? частини автомобіля, а отже наділена правом володіння, користування, розпорядження цим автомобілем.

Зазначене право закріплене ст. 41 Конституції України.

Матеріали цивільної справи та матеріали цивільної справи № 552/6662/13 , яка досліджувалась судом при розгляді скарги, містять довіреність ОСОБА_5 від 14.10.2013 року якою вона уповноважила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 представляти її інтереси та вчиняти від її імені будь-які дії (а.с.29)

За таких обставин виключається незаконне заволодіння ОСОБА_5 , як власника половини автомобіля, або осіб яким вона видала довіреність на вчинення від її імені будь-яких дій , спірним автомобілем.

Автомобіль - це неподільна річ, її неможливо реально розділити навпіл, а тому посилання скаржника на те, що у нього викрали чи незаконно заволоділи половиною автомобіля є неприйнятними.

Відносини власності між співвласниками майна регулюються Цивільним кодексом України, а також іншими законодавчими актами.

Отже вирішення питання щодо поділу автомобіля, компенсації вартості його частки відноситься до цивільно-правових відносин, та може бути вирішене між співвласниками у добровільному порядку або у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин слідчий дійшов до вірного висновку, що факт заволодіння ОСОБА_9 ( чи іншою особою, яка діяла на підставі прохання останньої та на підставі виданої довіреності) та подальшого утримання нею транспортного засобу, співвласником якого вона є , не утворює склад правопорушення передбаченого ст.. 289, 356, 185 КК України, а отже підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.. 303, 306, 307 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 28 жовтня 2015 року про закриття Кримінального провадження № 002404 від 17.10.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1