Справа № 461/8532/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/101/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 18.06.2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ст. 69, ч. 2 ст. 307 КК України до 2 /двох/ років позбавлення волі,

визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначено 3 /три/ роки іспитового строку.
Згідно ст. 76 КК України покладено на нього обов`язок періодично реєструватись в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти про зміну місця роботи та проживання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, востаннє 03.02.2015 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 307, 71 КК України до 3 /трьох/ років 10 /десяти/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна,

визнано винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначенням 2 /двох/ років іспитового строку.
Згідно ст. 76 КК України покладено на неї обов`язок періодично реєструватись в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти про зміну місця роботи та проживання.
Щодо епізоду, який мав місце 24.09.2015 року, близько 13 год. 14 хв., в приміщенні магазину «Квіткова перлина», що на пр. Чорновола 2-а у м. Львові - ОСОБА_8 виправдано.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 900,00 грн. матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 8150,00 грн. матеріальної шкоди.
В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 21.07.2015 року, близько 17 год. 27 хв., за попередньою змовою в групі осіб, перебуваючи на вул. Фурманській у м. Львові, навпроти готелю «Асторія», що по вул. Городоцька, 15 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно викрали у потерпілого ОСОБА_15 шкіряну барсетку вартістю 350,00 грн., в якій знаходився шкіряний гаманець, вартістю 200,00 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 876,00 грн. та сонцезахисні окуляри, вартістю 100,00 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1526,00 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 20.08.2015 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Тиктора, 10 у м. Львові, у магазині «Казка», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_16 кошти у розмірі 440,00 грн., спричинивши ФОІІ « ОСОБА_16 » матеріальну шкоду на загальну суму 440,00 грн.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 22.05.2015 року, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Обнова» на пр. Свободи, 19 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно викрала у потерпілої ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Iphone 4» вартістю 8000,00 грн., із сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 50,00 грн., в якому на рахунку було 100,00 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8150,00 грн.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 02.07.2015 року, близько 19 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Злата» на вул. Дорошенка, 19 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно викрала у потерпілої ОСОБА_13 гаманець темно-синього кольору вартістю 200,00 грн., в якому знаходились кошти у розмірі 700,00 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 900,00 грн.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 24.09.2015 року, близько 13 год. 14 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Квіткова перлина», що на пр. Чорновола 2-а у м. Львові та маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрала у потерпілої ОСОБА_17 гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 3000,00 грн., чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди в сумі 3000,00 грн.

Не погоджуючись з даним вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання строком на 2 /два/ роки; ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
В обґрунтування своїх вимог стверджує, що висновки суду, наведені в вироку в частині виправдання ОСОБА_8 суперечать фактичним обставинам справи. Разом з тим, суд, на думку апелянта, вірно кваліфікував дії обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України. Проте, вказує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не враховано особу обвинуваченого, неодноразове вчинення ним кримінальних правопорушень, не повне визнання вини у вчиненому, незважаючи на наявність достатніх доказів.
При цьому покликається на те, що до обвинуваченої ОСОБА_8 можливе застосування норм ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання лише у зв`язку з наявністю пом`якшуючої обставини перебування на 9 місяці вагітності.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисників, які заперечили подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Суд першої інстанції належним чином дослідив наявні у матеріалах докази у кримінальному провадженні та дав їм об`єктивну правову оцінку, висновки суду у вироку ґрунтуються на перевірених судом доказах і сумніву у своїй правильності у колегії суддів апеляційного суду не викликають.
Як вбачається з вироку суду, в судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав свою винуватість увчиненні крадіжок. Зокрема, він повністю визнав крадіжку у потерпілої ОСОБА_18 , детально пояснивши суду про обставини вчинення даного кримінального правопорушення. Також, частково визнав крадіжку в групі із ОСОБА_8 в потерпілого ОСОБА_15 , пояснивши, що не мав наміру викрадати барсетку, а лише хотів отримати від потерпілого винагороду за те, що довів його додому. Визнав, що барсетку з грошима ОСОБА_15 , дійсно поклав у свій пакет, з яким був затриманий працівниками міліції, і гроші з його пакету були вилучені.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнала частково та не оспорювала факти та докази свого звинувачення в частині крадіжки, що мала місце 02.07.2015 року в приміщенні магазину «Злата» на вул. Дорошенка, 19 у м. Львові.
Щодо крадіжки у ОСОБА_15 , то повністю підтримала показання ОСОБА_7 . Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 по епізодах, які мали місце 22.05.2015 року, 24.09.2015 року не визнала та показала, що не володіє інформацією про вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Аналогічні показання обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали в суді апеляційної інстанції.
Втім, що стосується епізоду, який мав місце 24.09.2015 року, близько 13 год. 14 хв., в приміщенні магазину «Квіткова перлина», що на пр. Чорновола 2-а у м. Львові, та інкримінується ОСОБА_8 ,то суд виправдав останню за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. При цьому, в обґрунтування своїх висновків вказав, що дане звинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання у об`єктивності висновків суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
При дослідженні судом першої інстанції доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду, який мав місце 24.09.2015 року, близько 13 год. 14 хв., в приміщенні магазину «Квіткова перлина», що на пр. Чорновола 2-а у м. Львові, вину останньої доведено не було.
Що стосується інших епізодів, то суд належним чином прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена у ході судового розгляду повністю.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно і обґрунтовано прийшов до висновку, що обвинуваченим слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Крім цього, вбачається, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність таких, що обтяжують, дані про особу обвинувачених та застосував до них положення ст. 75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання із встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбаченихст. 76 КК України.
Також необхідно врахувати, що після скоєння ОСОБА_7 злочинів потерпілим було повернуто викрадене.
Крім того, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, тобто таке покарання, яке просить прокурор.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі, що вказували на необхідність скасування вироку суду першої інстанції, свого підтвердження в ході розгляду в суді апеляційної інстанції не знайшли.
А відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає та вважає, що вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4