Справа180/741/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження №0000286, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Марганець Дніпропетровської області, громадянка України, розлучена, з вищою освітою, працює в ПАТ «Марганецький ГЗК», економіст матеріально-технічного забезпечення, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

обвинувачується за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 згідно затвердженої постанови Марганецької міської виборчої комісії Дніпропетровської області № 60 від 12 жовтня 2015 року була обрана головою дільничої виборчої комісії № 120720 на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 65. ОСОБА_3 , як голова ДВК № 120720, являлась тимчасово спеціально уповноваженою особою, на яку покладено функції держави щодо організації, підготовки, проведення відповідних виборів та підрахунку голосів виборців. Відповідно до вимог Закону України «Про місцеві вибори» ОСОБА_3 , будучи головою ДВК № 120720, забезпечувала законний порядок проведення виборів, мала реальну можливість впливати на їх хід; її рішення, прийняті в межах повноважень, були обов`язковими для всіх суб`єктів та інших учасників виборчого процесу, тому, у зв`язку з цим, вона виконувала функції представника влади.
Обвинувачена ОСОБА_3 , як голова ДВК № 120720, достовірно знала, що на підставі постанови Марганецької міської виборчої комісії Дніпропетровської області № 118 від 02 листопада 2015 року «Про виплату одноразової грошової винагороди, за рахунок економії фонду оплати праці членам Марганецької міської виборчої комісії та залученим у роботі Марганецької міської виборчої комісії технічних працівників, членам дільничих виборчих комісій» винесено рішення про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди за активну участь та сумлінну працю у підготовці та проведенні чергових місцевих виборів 25 жовтня 2015 року за рахунок економії фонду оплати праці членам дільничих виборчих комісії відповідно до постанов дільничих виборчих комісій щодо виплати одноразової грошової винагороди, та згідно додатку № 2 до постанови № 118 на ДВК № 120720 виділено суму для преміювання у розмірі 1000 гривень. Будучи службовою особою, яка тимчасово виконувала функції держави, ОСОБА_3 шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом отримання одноразової грошової винагороди та розтрати її частини в інтересах третіх осіб 03 листопада 2015 року, приблизно о 14 годині 55 хвилин, перебуваючи в приміщенні Марганецької міської ради, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а, без проведення засідання дільничої виборчої комісії, достовірно знаючи, що за весь період дільничої виборчої комісії на засіданнях питання про преміювання не розглядалися та 03 листопада 2015 року засідання ДВК № 120720 не проводилося, самостійно власноручно склала постанову № 9 «Про розподіл грошових коштів між членами ДВК № 120720 в сумі 1000 гривень». У зазначений документ ОСОБА_3 внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ДВК № 120720 прийнято рішення про розподіл грошових коштів в сумі 1000 гривень між членами ДВК № 120720 наступним чином: голові ДВК № 120720 ОСОБА_3 у розмірі 400 гривень, заступнику голови ДВК ОСОБА_6 у розмірі 200 гривень, секретарю ДВК ОСОБА_7 у розмірі 400 гривень. З метою надання офіційного вигляду документу, ОСОБА_3 поставила у ньому свій підпис, а також власноручно виконала підпис від імені секретаря ДВК № 120720 ОСОБА_7 , і складений документ завірила печаткою звичайної виборчої дільниці № 120720. Після чого складену постанову № 9 від 03 листопада 2015 року обвинувачена надала до Марганецької міської виборчої комісії Дніпропетровської області, яка 05 листопада 2015 року винесла постанову № 128 «Про затвердження постанов дільничих виборчих комісій, щодо виплати одноразової грошової винагороди членам дільничих виборчих комісій», та на підставі вказаного документа згідно відомостям 2.2-мс обліку розрахунків з працівниками дільничих виборчих комісій Марганецької міської виборчої комісії голові ДВК № 120720 ОСОБА_3 нарахована грошова винагрода в сумі 400 гривень, заступнику голови ДВК № 120720 ОСОБА_6 нарахована грошова винагорода в сумі 200 гривень та секретарю ДВК № 120720 ОСОБА_7 нарахована грошова винагорода в сумі 400 гривень. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 , з урахуванням утриманих податків та зборів, незаконно заволоділа коштами державного бюджету на суму 321 гривня 76 копійок та розтратила кошти державного бюджету на загальну суму 487 гривень 74 копійки, заподіявши збитків державному бюджету на загальну суму 809 гривень 50 копійок.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 незаконно склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ і розтратила, заволоділа чужим мійном шляхом зловживання своїм службовим становищем, тому її дії суд кваліфікує: за ч.2 ст.191 КК України розтрата, заволодіння чужим мійном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та за ч.1 ст.366 КК України службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

30 квітня 2016 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000286 від 18 квітня 2016 року, та підозрюваною ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 за ч.2 ст.191 КК України та за ч.1 ст.366 КК України. Підозрювана ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість в інкримінованих їй злочинах під час досудового розслідування і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 :

- за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 рік 1 місяць;

- за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведеням виборів, строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 рік 1 місяць. На підставі ч.1, ч.2 ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбуття основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, на підставі пунктів 2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченій, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України в повному обсязі, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2016 року, укладену між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_3 , та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вирішуючі питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, та її відповідності вимогам КПК України, суд бере до уваги, що згідно ст.12 КК України злочини, вчинені ОСОБА_3 , відносяться до злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Суд пересвідчився, що укладена між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 угода про визнання винуватості від 30 квітня 2016 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2016 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

За вчинені злочини обвинувачена ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч.2 ст.191 КК України та санкції ч.1 ст.366 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000286, укладену між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 рік 1 місяць;

- за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведеням виборів, строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1