Справа №1- кс/760/334/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження прокурора Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 від 06.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України, -
в с т а н о в и в:
До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що у провадженні Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 від 06.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка перебуває в операторів телекомунікацій.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці листопада 2011 року до ОСОБА_4 звернулися невстановлені особи, які запропонували їй грошову допомогу в обмін на укладення з раніше незнайомим ОСОБА_5 договору купівлі-продажу її квартири АДРЕСА_1 , в якій на той час, окрім неї, проживали її малолітні діти ОСОБА_6 , 2002 р.н., ОСОБА_7 , 2001 р.н. та мати ОСОБА_8 . При цьому, вони запевнили ОСОБА_4 , що вона і члени її сім`ї будуть і далі проживати у цій квартирі, а після повернення грошей, з ОСОБА_5 буде укладено договір, згідно якого квартиру буде повернуто.

Перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_4 погодилася з даною пропозицією, при цьому нічого не розповіла про це матері. В свою чергу, невстановлені особи 28.11.2011 звернулися до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , який діючи в їх інтересах, підробив та посвідчив довіреність про те, що нібито ОСОБА_8 довіряє своїй доньці виконати за неї всі дії щодо продажу квартири.

Усвідомлюючи, що для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу необхідно надати нотаріусу технічний паспорт квартири, невстановлені особи у грудні 2011 року звернулися до Бюро технічної інвентаризації м. Києва, де діючи нібито від імені ОСОБА_8 , оформили Замовлення №235209 (КВ-2011) від 08.12.2011 та отримали даний документ.

Окрім цього, достовірно знаючи, що згідно діючого законодавства, при оформлені продажу квартири у який зареєстровані малолітній та неповнолітні діти, потребується згода органу опіки та піклування, невстановлені особи підробили довідку Комунального підприємства КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » форми №3 за №101 від 25.01.2012, в якій були відсутні відомості щодо проживання у квартирі малолітніх дітей.

Усі вищевказані документи, невстановлені особи, 28.01.2012 використали шляхом надання їх приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , яка того ж дня посвідчила попередній договір щодо наміру продати вищевказану квартиру, а 03.02.2012 договір продажу квартири ОСОБА_5 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підписала вищевказані договори, обіцяних грошей вона не отримала. Між тим, ОСОБА_5 тут же оформив право власності на квартиру та звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою щодо усунення перешкод в її користуванні. На підставі рішенням суду ОСОБА_8 та її доньку з двома малолітніми дітьми було виселено з їх квартири.

Про те, договір купівлі-продажу квартири від 03.02.2012 було оскаржено у суді ОСОБА_8 , та визнаний судом недійсним.

В свою чергу ОСОБА_5 вважає себе потерпілим. Між тим, будучи допитаним як потерпілий, ОСОБА_5 не пояснив всіх обставин щодо купівлі-продажу квартири та обмежився лише показами, що придбати дану квартиру йому запропонував ОСОБА_11 . Допитаний як свідок, останній показав, що дізнався про продаж квартири від ОСОБА_12 . В свою чергу свідок ОСОБА_12 підтвердив покази ОСОБА_11 та показав, що про продаж квартири він дізнався від знайомої дівчини, яку він знає за ім`ям ОСОБА_13 . Саме вона розповіла йому про продаж квартири та надала номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який нібито належав продав цю за ім`ям ОСОБА_14 . Між тим, свідок заявив, що він не знає де проживає ОСОБА_13 і не має номера телефону, за яким з нею можливо зв`язатися.

Факт того, що саме особа за ім`ям ОСОБА_14 причетна до шахрайства з вищевказаною квартирою, підтверджується показами ОСОБА_4 , яка стверджує, що саме чоловік за ім`ям ОСОБА_14 возив її до нотаріусів, а після укладення договору купівлі-продажу квартири, отримав гроші від ОСОБА_5 .

Органом слідства з серпня 2015 року приймаються заходи, щодо виклику ОСОБА_14 для допиту, шляхом телефонування йому на мобільний телефон. Однак незважаючи, на те що телефон працює до теперішнього часу, його власник відмовляється відповідати на дзвінки.

У досудового слідства є підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення необхідної інформації.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що оскільки для встановлення особи за ім`ям ОСОБА_14 виконані всі слідчі дії, які не принесли позитивних результатів, єдиним способом встановити його місцезнаходження є отримання інформації у оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо власника номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та вхідних і вихідних з`єднань (дзвінків, SMS, GPRS), дати, часу їх тривалості, номеру співрозмовника, та прив`язкою до місцевості із зазначенням адреси встановлення базової станції (ретрансляційної антени) за період з листопада 2011 року по березень 2012 року, а також з жовтеня 2015 року по січень 2016 року.

Згідно ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Надати прокурору Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресом: АДРЕСА_2 та які містять охоронювану законом таємницю про вхідні та вихідні з`єднання абонента НОМЕР_1 (дзвінки, SMS,GPRS) дати, часу та тривалості з`єднання, номеру співрозмовника,та прив`язкою до місцевості із зазначенням адреси встановлення базової станції (ретрансляційної антени) за період за період з листопада 2011 року по березень 2012 року, а також з жовтень 2015 року по січень 2016 року, з можливістю її вилучення шляхом роздруківки на папері.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.
У разі відмови виконувати ухвалу слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1