Справа № 606/600/16-к
і м е н е м У к р а ї н и
31 березня 2016 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, депутатом не являється, не одруженого, не судимого,
за ч.1ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 09.03.2016 року о 03 год.00 хв. перебуваючи в приміщенні нічного клубу «Бомба», що розташований у м. Теребовля Тернопільської області по вул. Князя Василька 119, на другому поверсі, побачив жіночу сумочку, яка знаходилась на дивані біля столика за яким на той час ніхто не сидів. З метою скоїти крадіжку наявних в ній матеріальних цінностей, переглядаючи її вміст, побачив в середині мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Х2 dual», належний ОСОБА_5 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном та маючи корисливий мотив, усвідомлюючи те, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах таємності, а саме те, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходиться на першому поверсі даного нічного клубу, вийняв із жіночої сумки мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Х2 dual» вартістю 1600 гривень, який поклав в кишеню одягу в який був вдітий та в подальшому з викраденим майном покинув приміщення нічного клубу «Бомба», чим завдав збитків ОСОБА_5 на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в данному кримінальному правопорушенні
Під час досудового розслідування 21 березня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто угоди про примирення.
За змістом цієї угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався публічно, через засоби масової інформації, які функціонують на території Теребовлянського району, вбачитися перед потерпілою ОСОБА_5 , протягом одного місяця після затвердження даної угоди судом.
Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_4 погодився на призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., та зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про примирення від 21 березня 2016 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.
При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.3 ст.469, 471, 474 КПК України.
Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Також суд вважає, що погоджене потерпілою та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є особою молодого віку, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про примирення відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про примирення, укладену між сторонами кримінального провадження 21 березня 2016 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Керуючись ст. 370,371,373-375 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 в дохід держави 263.88 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 6-203/16 від 16.03.2016 року.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.