Справа №579/716/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/832/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області, який мешкає в АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 в якій ставиться питання про зміну вироку.

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 4 ( чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 8143грн. 70коп., на користь ОСОБА_8 85 000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 2041грн.15коп. майнової шкоди та 20 тисяч грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна на користь ОСОБА_9 45 560грн. 31коп. майнової шкоди та 168грн. 60коп. моральної шкоди.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 свої доводи мотивує тим, що призначене йому покарання судом першої інстанції не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості; судом не повне враховано усіх даних, що характеризують його особу, тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги та заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідача про суть провадження та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який прохає задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважає, що вирок суду зміні не підлягає, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 28 грудня 2015 року близько 12 год. ОСОБА_6 , керував автомобілем Mersedes-Benz Vito 108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , рухався по проїзній частині автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ з боку м.Глухів, але зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, на спуску дороги не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції з попереду їдучим автомобілем, застосував гальмування і втратив контроль над керуванням авто, внаслідок чого в заносі виїхав на зустрічну смугу руху, де в подальшому зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильність юридичної кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що призначене йому покарання судом першої інстанції не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, на думку колегії суддів є безпідставними.

Відповідно до апеляційної скарги, ОСОБА_6 фактично не оспорює призначене йому покарання у виді 4 років обмеження волі і прохає вважати його засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку колегії суддів суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 дотримався вимог ст. 65 КК України щодо основних засад призначення покарання.

При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, а саме: позитивні характеристики за місцем проживання характеризується, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких хворіє, щире каяття, відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 , відшкодування шкоди всім потерпілим по 1000грн.

Крім того, суд першої інстанції з врахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих обставин не застосував до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими.

Судом першої інстанції перевірялися доводи обвинуваченого щодо можливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням, і суд першої інстанції з урахуванням обставин справи, тяжкості наслідків, що настали в результаті дій ОСОБА_6 , прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування відносно обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на те, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є правом суду, а не його обов`язком, судом першої інстанції не допущено порушень вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 і за вказаних обставинах, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та звільнення його від відбування покарання з випробуванням не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з часу її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4