Справа № 357/4990/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/222/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.05.2016

УХВАЛА
іменем України
18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

28 квітня 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділення поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури про накладення арешту на вилучені в ході обшуку віл 27 квітня 2016 року речі та документи у кримінальному провадженні № 0001997 від 27.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на вилучені в ході обшуку від 27.04.2016 року речі та документи, зокрема: автомобіль марки «Honda CR-V» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, ключі від нього, ключі від автомобіля марки «Toyota», свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 на автомобіль марки «Honda CR-V» чорното кольору д.н.з. НОМЕР_3 , власник згідно свідоцтва ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_4 на автомобіль марки «Toyota Solara» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_5 , власник згідно свідоцтва ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 на автомобіль марки «Opel Omega» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , власник згідно свідоцтва ОСОБА_12 , мобільні телефони марки «Blackberry» PIN 32A061F1 та «Samsung» IMEI: НОМЕР_8 ІMEІ НОМЕР_9 , записну книжку з написом «Дневник тренировок», які перебувають на зберіганні у Білоцерківському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Не погоджуючись з ухвалою, заявник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року та відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим не надано жодного доказу, що вилучений автомобіль та речі є речовими доказами по справі, чи мають вони будь-яке відношення до викрадених речей.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою та матеріали, які надійшли від суду першої інстанції, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.
Відповідно до ч. 2, 3 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Білоцерківського відділення поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0001997 від 27.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
28 квітня 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділення поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури про накладення арешту на вилучені в ході обшуку віл 27 квітня 2016 року речі та документи у кримінальному провадженні № 0001997 від 27.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Дане клопотання не відповідає вимогам ч. 2, ч. 3 ст. 171 КПК України, зокрема, не зазначено в ньому: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
На дані вимоги закону слідчий суддя не звернув уваги та ухвалив рішення про задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на майно, не врахувавши правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують про вчинення особою кримінального правопорушення, зазначивши лише підстави для тимчасового вилучення майна, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, на даний час про підозру у кримінальному провадженні № 0001997 від 27.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, нікому не повідомлено.
В судовому засіданні прокурор не довів, що існують достатні підстави вважати, що тимчасове вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Також прокурором не доведено ризиків щодо можливості приховування майна.
Враховуюче вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділення поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділення поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: