Справа № 544/444/16-к
№ пров. 1-кп/544/59/2016
Номер рядка звіту 34
У Х В А Л А
20 квітня 2016 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В підготовчому судовому засіданні захисник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання, в якому просить вжити всіх необхідних заходів для встановлення належного ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на праві власності майна та постановити ухвалу про арешт виявленого майна з метою забезпечення поданого потерпілою ОСОБА_9 цивільного позову.
Учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання.
Розглянувши дане клопотання суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У частині першій статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Отже вирішуючи питання щодо арешту майна ОСОБА_4 та ОСОБА_11 суд зазначає, що вжиття необхідних заходів для встановлення належного ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на праві власності майна, про що просить заявник, не входить в компетенцію суду, оскільки такі заходи згідно ч.1 ст.170 КПК України повинні вживатися слідчим або прокурором.

Крім того заявником не надано суду доказів належності ОСОБА_4 та ОСОБА_11 майна на праві власності, а також всупереч вимогам ч.1 ст.170 КПК України не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Також, у зв`язку з відсутністю доказів про належність ОСОБА_4 та ОСОБА_11 певного майна на праві власності, суд позбавлений можливості визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для обвинуваченого. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити з указаних підстав.

Керуючись ст.ст.315, 170-173 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про арешт майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1