11-кп/775/56/2016(м)
264/6795/15-к

Єдиний унікальний номер 264/6795/15-к Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11кп/775/56/2016(м) доповідач ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2015 року, яким
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, який навчається на першому курсі в Маріупольському професійному машинобудівельному ліцеї, не одруженого, раніше судимого: 20.10.2014 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання, покарання яке не відбуте за вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.10.2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Згідно з вироком, ОСОБА_8 30.07.2015 року, приблизно о 14 годині, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля пристані для човнів, яка розташована біля парку «Екстрим-парк» в Іллічівському районі м.Маріуполя, скориставшись відсутністю поряд з особистими речами потерпілого ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу до речей, які знаходились на одній із лавок, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: сумку червоного кольору вартістю 150 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Asus Zenfon 5» в корпусі чорного кольору вартістю 3500 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3650 грн.
Не погодившись з вироком суду законний представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати вирок суду та ухвалити новий яким закрити кримінальне провадження. Або змінити вирок в частині призначення покарання та призначити покарання із застосуванням ст.74, 75 КК України з іспитовим строком.
Посилалась на те що суд передчасно дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 . В порушенні вимог ст. 7 КПК поклав в основу вироку не перевірені пояснення ОСОБА_8 . Але, відповідно до акту судово психіатричної експертизи № 638 від 23 вересня 2015 року обвинувачений в період часу скоєння кримінального правопорушення знаходився у тимчасово хворобливому стані.
Вважає, що суд при обранні міри покарання не врахував в повній мірі його неповнолітній вік, ставлення до скоєного правопорушення, часткове відшкодування збитків, позитивну характеристику за місцем навчання та мешкання.
Заслухавши суддю - доповідача, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого його захисника та законного представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально процесуальним кодексом.
Матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 , а саме: заявою ОСОБА_10 яка зареєстрована 31.07.2015 року Іллічівський РВ Маріупольскього МУ, в якій останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 30.07.2015 приблизно о 14 годині знаходячись біля пристані для човнів пару «Екстрим-парк» в Іллічівському районі м.Маріуполя, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа сумкою його сина ОСОБА_10 вартістю 150 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Asus Zenfon 5» в корпусі чорного кольору вартістю 3600 грн., в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 150 грн., сім-карта мобільного оператору «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 20 грн. Відповідно до заяви ОСОБА_8 , останній добровільно надає працівникам міліції викрадені ним 30.07.2015 року у невідомої йому особи сумку, а також ключі, які знаходились в ній на момент викрадення.
За протоколом огляду від 15 вересня 2015 року слідчим СВ Іллічівського РВ була оглянута сумка червоного кольору, в якій знаходились ключі у кількості трьох штук, які було викрадено у потерпілого ОСОБА_10 30.07.2015 року.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25 вересня 2015 року слідчим СВ Іллічівського РВ за участю підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , законного представника підозрюваного ОСОБА_9 , психолога у присутності понятих був проведений слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_8 показав та розповів обставини при яких він 30.07.2015 року, приблизно о 14-00 годині скоїв таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 .
При цьому колегія суддів, критично ставиться до показів ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду про те, що він не винен. Так під час досудового слідства та при розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_12 визнавав свою вину у повному обсязі не оскаржував вирок. Його покази узгоджувались між собою та з іншими доказами.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання. При цьому судом першої інстанції брались до уваги такі дані про особу обвинуваченого, як те, що він раніше судимий за скоєння корисливого злочину, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, вчинив злочин в неповнолітньому віці, активно сприяв розслідуванню злочину, у скоєному щиро розкаювався.
Судом першої інстанції правильно встановлена відсутність обставин що обтяжують покарання.
Також судом правильно було враховано що обвинувачений раніше судимий за скоєння корисливого злочину та скоїв новий злочин в період випробувального терміну, тому судом було правильно приєднано до покарання призначеного за цим вироком покарання призначене за вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області вд 20.10.2014 року за ч.1 ст.185 КК України.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК Україна залишити без змін

Ухвала може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ