Справа № 520/7978/15-к
Провадження № 1-кп/520/34/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.02.2016 року Київський районний суд м. Одеси у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса кримінальне провадження № 0002376 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не одруженого, без освіти, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч. 2 ст. 115 КК України.

ВСТАНОВИВ:
19.12.2011 року, приблизно о 20 годин 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в підсобному приміщені, житлового будинку розташованого на даху будинку АДРЕСА_2 , яке застосували під житло, де тимчасово, спільно проживав зі співмешканкою ОСОБА_9 та малолітнім сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_9 , під час якої ОСОБА_9 вийшла з приміщення тимчасово проживання на вулицю. При цьому, в приміщенні де вони тимчасово проживали, залишила малолітнього сина ОСОБА_10 який спав і який в її відсутність почав плакати. Обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись разом з дитиною в одному приміщенні, з метою заспокоєння дитини, почав дитину заколисувати, дитина продовжувала плакати, в результаті чого ОСОБА_8 з метою заподіяння смерті дитині ОСОБА_10 , руками умисно стиснув дитині голову і умисно завдав дитині удари головою дитини в стіну, тим самим ОСОБА_8 , своїми умисними діями, заподіяв тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_10 у вигляді:
закритої черепно-мозкової травми; множинні синці та садна; крововиливи в м`які тканини лобової, правої скронево-потиличної і лівої скроневої областей голови; лінійні і осколкові переломи правої тім`яної кістки; крововиливи під м`які мозкові оболонки верхньої поверхні півкуль мозочка; крововилив під слизовою оболонкою язика; крововилив і синці вушних раковин, закритої травми грудної клітки; синець передньої поверхні грудної поверхні грудної клітки; перелом 3-8 лівих ребер по передній пахвовій лінії; крововилив під пристінною плеврою лівої плевральній порожнини; забій садна передньої поверхні правого плеча та передпліччя; синець задньої поверхні правого передпліччя; синці передньої поверхні лівого передпліччя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20-2542/2011 від 19.03.2012 року смерть дитини ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяними дитині закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, багатооскольчатого перелому кісток склепіння черепа, лінійного перелому основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки. Безпосередньою причиною смерті малолітньої дитини ОСОБА_10 є набряк набухання головного мозку.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин передбачений за п.2 ч.2 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, який йому інкримінують, не визнав, заперечує свою причетність до скоєння злочину, до спричинення ним малолітній дитині у вказані час, у вказаному місці і в указаний спосіб всіх встановлених тілесних ушкоджень, у тому числі від яких настала смерть дитини.

ОСОБА_8 пояснив суду, що 19.12.2011 року, вдень, він був на роботі. Після роботи вживав алкогольні напої, тому був п`яний, не пам`ятає як прийшов до дому.

В цей період часу, він разом з ОСОБА_9 та з дитиною сином ОСОБА_11 , якому ще не було 3-х місяців, проживали разом в підсобному приміщенні, житлового будинку розташованого на даху будинку АДРЕСА_2 , яке вони застосували під житло. З ОСОБА_9 довгий час вони жили разом, стосунки у них були нормальні, він хотів мати дітей, чекав на цю дитину. Коли дитина народилася то, ОСОБА_9 спочатку хотіла залишити дитину в пологовому будинку, говорила, що немає куди забирати дитину.

Обставини вбивства дитини йому невідомі, він нічого не пам`ятає. Він думає, що дитину вбила саме ОСОБА_9 , що інші особи, в цей період до них не приходили.

Також обвинувачений пояснив, що між ним та ОСОБА_9 тривалий час були конфлікти через те, як він вважав, що дитина не його. На такому ґрунті часто між ним та ОСОБА_9 виникали особисті неприязні стосунки, сварки.

Він вважає, що немає необхідності викликати та допитувати в суді інших свідків по справі, в тому числі не потрібно допитувати таких свідків як ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , оскільки зазначені свідки не були очевидцями обставин скоєння злочину, обставини злочину їм не відомі, так як вини не були свідками інших обставин, які необхідно дослідити суду для розгляду справи, тому просить суд їх не викликати в судове засідання як свідків захисту.

В поясненнях які він дав слідчому під відеозапис про обставини вбивства та про визнання своєї вини у вбивстві дитини, він давав під тиском працівників міліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини та його різні захисні версії, його вина, у вчиненні за викладених вище обставинах умисного вбивства малолітньої дитини, підтверджується, крім власне показань обвинуваченого в період досудового розслідування, в яких не заперечуються окремі обставини скоєння злочину обвинуваченим особисто з фактичного боку і усією сукупністю досліджених доказів у судовому засіданні, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають у суду жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так допитана судом потерпіла ОСОБА_9 - мати малолітньої дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що проживаючи разом з ОСОБА_8 вона від нього завагітніла і сказала про це ОСОБА_8 , на що він сказав, що це не його дитина, що дитина його брата. Після народження дитини він один раз прийшов до пологового будинку, в якому, на деякий час, вона залишала дитину, так як в неї були проблеми зі здоров`ям та в неї не було місця куди можна було перевезти дитину. Вони разом з обвинуваченим та дитиною поселилися в підсобному приміщені, розташованому на даху житлового будинку АДРЕСА_2 , яке застосували під житло, де тимчасово, спільно проживали. Коли проживали разом, то між ними стосунки погіршилися, ОСОБА_8 приводив до дому чужих дівчат, доглядом за дитиною зовсім не займався, погано відносився до дитини.

19.12.2011 року ОСОБА_8 прийшов додому п`яний і між ними, в приміщенні, де вони жили, відбулася сварка, під час якої обвинувачений кричав їй, що дитина не його. Вона не могла заспокоїти ОСОБА_8 , дитина спала, тому вона приблизно о 20 годин вийшла на вулицю і пішла за своєю матір`ю, хотіла щоб її мама заспокоїла обвинуваченого, так як між ними інколи були добрі стосунки. Коли вона виходила з приміщення то дитина була одягнута в комбінезон, в приміщенні було холодно, дитина залишилася тільки з обвинуваченим, інших осіб не було. Вона була відсутня не більше 15-20 хвилин, раніше вона теж інколи залишала дитину разом з обвинуваченим, як з батьком дитини. Дитину вона залишила з обвинуваченим живою та здоровою, дитину в її присутності ніхто не бив, вона також не била дитину.

Коли вона повернулася додому, то бачила що в приміщенні чужих осіб не було, дитина лежала в ліжку повністю накрита ковдрою, з під ковдри, під якою була дитина виглядала тільки ручка дитини, коли вона подивилася до дитини, то побачила, що дитина була зовсім роздягнута, навіть памперс був знятий з дитини. Побачивши обстановку в кімнаті і коли вона оглянула дитину, то вона відразу побачила, що з дитиною не все гаразд, тому розмовляючи з ОСОБА_8 почала його питати, що він таке зробив дитині, що дитина не дихає. ОСОБА_8 говорив їй, що дитина спить, тому не потрібно викликати міліцію. Коли приїхали працівники міліції то вони спілкувалися з нею та з ОСОБА_8 виясняючи обставини злочину. Всіх обставин спілкування працівників міліції вона не пам`ятає.

У неї не має зовсім ніяких сумнівів, що дитину вбив ОСОБА_8 , який признався в присутності працівників міліції, що руками стиснув дитині голову і умисно завдав дитині удари головою та тілом дитини в стіну. Тому вона вважає, що ОСОБА_8 заподіяв дитині умисні тілесні ушкодження від яких дитина відразу померла. Інші люди до них в цей час не приходили, тому інші особи не могли вбити дитину.

Вона хворіє, про що ОСОБА_8 знає, тому вона більше не зможе мати дітей. З вини ОСОБА_8 вона залишилася без дитини і взагалі без дітей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він у складі оперативної групи міліції 19.12.2011 року, біля 21 годин разом з іншими працівниками міліції на службовому автомобілі прибули за викликом, отримавши інформацію про те, що батько вбив дитину, за адресою АДРЕСА_2 . Прибувши за адресою, піднялися в підсобне приміщення житлового будинку розташоване на даху будинку, яке, як потім вияснилося було житлом, де тимчасово, спільно, проживав обвинувачений ОСОБА_8 зі співмешканкою ОСОБА_9 та дитиною.

Коли вони зайшли в приміщення то побачили, що в приміщенні знаходився ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння і коли обвинувачений побачив їх і зрозумів, що прибули працівники міліції, то він почав від них тікати з місця скоєння злочину, але був затриманий, як особа, яка підозрювалася у вчиненні злочину. На ліжку в приміщенні лежала дитина, яка була зовсім роздягнута і не дихала. Тому вони відразу викликали швидку медичну допомогу. Після приїзду, медичні працівники сказали працівникам міліції про насильницьку смерть дитини.

ОСОБА_8 намагався втекти він працівників міліції, хотів перелізти через паркан і втекти в інший двір,його затримали і коли його знімали з паркану, то він впав, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тоді на вулиці був дощ, тому було мокро та слизько. Працівники міліції вимушені були при таких обставинах, коли він тікав, одягнути на обвинуваченого кайданки.

Стоячи на вулиці та спілкуючись з ОСОБА_8 виясняли в нього обставини злочину, на що ОСОБА_8 пояснив, що він особисто вбив дитину через ревнощі до дружини при обставинах, коли дитина плакала, він взяв дитину руками спочатку за голову і умисно притиснув руками голову дитини, а потім взяв дитину за ноги і почав бити головою і тілом об косяк дверей, об стіну.

Коли ОСОБА_8 супроводжували до міліцейської службової автомашини, то він звинувачуючи свою дружину ОСОБА_9 , говорив, що вона догралась, через неї він вбив дитину.

У працівників міліції і в нього особисто не було та не має зовсім ніяких сумнівів в правдивості пояснень даних обвинуваченим про те, що дитину вбив обвинувачений, який йому особисто та іншим працівникам міліції безпосередньо, через короткий період часу після вбивства дитини, на місці скоєння злочину, признався та розповів про обставини умисного вбивства дитини, про характер причинених ушкоджень.

З пояснень обвинуваченого було достовірно встановлено, що вбивство дитини скоїв обвинувачений, який розповів про спосіб вбивства дитини. Насильницька смерть дитини була підтверджена лікарем, який безпосередньо оглянув дитину на місці скоєння злочину і сказав їм, що в дитини встановлені травми не сумісні з життям, поломані кості голови, є травми туловища дитини.

Аналогічні показання у судовому засіданні дали свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які також пояснили, що коли працівники міліції затримали обвинуваченого, то поряд з ними знаходилася потерпіла ОСОБА_9 - мати малолітньої дитини, в присутності якої обвинувачений признався, що це він вбив дитину, так як дитина не його і дружина йому зраджувала. Він сказав, що спочатку руками здавив дитині голову, а потім взяв дитину за ноги та бив головою і туловищем об косяк дверей, об стіну.

До обвинуваченого ніким, в тому числі працівниками міліції, ніякого насилля не застосовувалось.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що 19.12.2011 року, він особисто не виїжджав на місце скоєння злочину, знаходився в відділі міліції. При проведенні слідчих дій у обвинуваченого, як це передбачено законом, був захисник - адвокат. Всі процесуальні дії з обвинуваченим досудове слідство проводилося тільки за участю та в безпосередній присутності захисника. ОСОБА_8 говорив, що він був п`яний, дитина, яка була тільки з ним в кімнаті, плакала, він хотів дитину заспокоїти, тому руками стиснув дитині голову, після чого дитину поклав на ліжко.

По справі було проведено судово медичну єкспертизу, ОСОБА_8 не заперечував проти проведення єкспертизи, експертизою було встановлено, що смерть дитини наступила від насильницьких дій.

Досудовим слідством достовірно було встановлено, що умисне вбивство дитини було скоєно ОСОБА_8 .

До обвинуваченого не було застосовано ніяких мір насилля, досудове слідство проводилося за участю захисника обвинуваченого.

В присутності захисника, під відео запис обвинувачений визнав свою вину в умисному вбивстві дитини,розповів про обставини скоєння ним особисто злочину.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 19.12.2011 року, він як працівник міліції в якості водія службової автомашини приймав участь в виїзді на місце скоєння злочину. Обвинуваченого працівники міліції привели в автомобіль для його доставки в відділ міліції, зовсім ніяких насильницьких дій відносно обвинуваченого ніхто не застосовував.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що 19.12.2011 року він як лікар швидкої медичної допомоги виїжджав на виклик на вул. М`ясоїдовську на місце скоєння злочину.

Коли вони приїхали то на місці вже були працівники міліції. Обвинувачений ОСОБА_8 був на місці скоєння злочину, разом з працівниками міліції стояв перед дверима приміщення. Приміщення було на другому поверсі, на ліжку в кімнаті лежала дитина, зовсім роздягнута, у дитини він встановив деформацію голови, грудної клітини, гематоми на голові, відкритих травм не було, він констатував факт смерті дитини. Коли він приїхав дитина вже була мертва, час смерті на період, до його приїзду, був за одну годину і не більше ніж за три години. Обвинувачений був у кайданках, від нього був різкий запах алкоголю. Мати дитини була на вулиці, вона голосно кричала та плакала.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що обставини злочину їй невідомі. Обвинувачений являється її сином. Потерпіла ОСОБА_9 - мати малолітньої дитини разом з її сином проживали разом однією сім`єю. Обвинуваченого вона бачила в день смерті дитини в приміщенні відділу міліції. Було видно, що його болить нога, слідів побиття вона не бачила.

Дослідженими судом доказами :

- повідомленням ОСОБА_21 оператора 102 від 19.12.2011 року в 20 годин 50 хвилин про скоєння вбивства дитини батьком дитини;

- повідомленням ОСОБА_21 оператора 103 від 19.12.2011 року в 21 годин 40 хвилин про біологічну смерть дитини;

-протоколом огляду місця події від 19.12.2011 року, з фото таблицями, згідно яких видно, що місцем події злочину скоєного обвинуваченим, являється підсобне приміщення, житлового будинку розташованого на даху будинку АДРЕСА_2 , яке було застосоване під житло, де тимчасово, спільно проживали обвинувачений, його співмешканка ОСОБА_9 та малолітній син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місці події був виявлений труп дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-постановою слідчого від 19.12.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , за признаками злочину за п.2 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, умисне противоправне заподіяння смерті малолітньої дитини;

- протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст.106(ст.115)КПК України 1960 року, від 20 грудня 2011 року, складеним слідчим слідчого відділу Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ МУМВС України в Одеській області, як особу на яку очевидцями було вказано про скоєння злочину;

- рапортом працівника міліції Дехтяр про скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_8 ;

- постановою слідчого від 20.12.2011 року про допуск та залучення до участі в кримінальній справі адвоката, в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , з періоду досудового розслідування справи;

- протоколами допиту обвинуваченого слідчим в якості підозрюваного від 20.12. 2011 року, в якості обвинуваченого від 17.04.2011 року, протоколом очної ставки між потерпілою та обвинуваченим від 17.04.2011 року, з участю адвоката, з яких видно, що обвинувачений повністю визнає свою вину в скоєнні злочину, згідно його обвинувачення;

- витягом з кримінального провадження №0002376 від 21.04.2015 року про обставини кримінального правопорушення від 19.12.2011 року в м.Одесі, де заявником є ОСОБА_22 , а особою, яку повідомлено про підозру, є ОСОБА_8 ;

-повідомленням про підозру від 28 квітня 2015 року ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого п.2,ч.2 ст.115 КК України;

-згідно дослідженого в судовому засіданні відео запису допиту обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим, в період досудового розслідування, проведеного 29 грудня 2011 року та складеного письмового протоколу допиту слідчим обвинуваченого від 29 грудня 2011 року, в присутності та з участю адвоката, захищаючого інтереси обвинуваченого, видно, що обвинувачений через дев`ять днів, після смерті дитини, добровільно та самостійно, в присутності захисника, дав слідчому пояснення, в яких особисто виклав обставини скоєння ним злочину, відносно малолітньої дитини. З пояснень обвинуваченого, даних слідчому при допиті, видно, що обвинувачений визнає свою вину в скоєнні умисного вбивства малолітньої дитини, до якої він застосував силу в приміщенні тимчасового проживання, і в відсутність матері дитини та в відсутність інших осіб, умисно спричинив дитині тілесні ушкодження, від яких дитина померла на місці скоєння злочину, про що він признався працівникам міліції, в присутності матері дитини, безпосередньо після скоєння злочину, на місці скоєння злочину.

-згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу очної ставки від 17.04.2012 року, складеного слідчим, видно що була проведена процесуальна слідча дія - очна ставка між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою - матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_9 . Зазначена слідча дія, була проведена за участю захисника обвинуваченого адвоката, в присутності якого обвинувачений повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину;

- згідно акта № 2414 від 2.06.2015 року судово психологічної експертизи видно, що на відеозаписі допиту обвинуваченого ОСОБА_8 , від 29 грудня 2011 року, який суд дослідив в судовому засіданні, не має ознак психологічного впливу на обвинуваченого зі сторони слідчого чи інших осіб. Що обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення з ним процесуальної дії його допиту слідчим, знаходився в нормальному емоційному стані і у нього не було ніяких ознак збудженого чи пригніченого стану.

- згідно висновку судово-медичної єкспертизи № 20-2542/2011 від 4.01.2012 року

проведеної КУ «Одеським обласним бюро судово медичної експертизи» за фактом смерті дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що при дослідженні трупа малолітньої дитини ОСОБА_23 виявлена ?? поєднана травма голови, тулуба, кінцівок:

а) закрита черепно-мозкова травма:

множинні синці та садна голови; крововиливи в м`які тканини лобової, правої скронево-потиличної і лівої скроневої областей голови; лінійні і оскольчаті переломи правої тім`яної кістки, лінійний перелом правої скроневої кістки, лінійні переломи лівої тім`яної кістки; крововиливи під м`які мозкові оболонки верхньої випуклої поверхні правої потиличної частки, лівої тім`яної частки, нижньої поверхні правої скроневої частки, крововилив під м`які мозкові оболонки верхньої поверхні півкуль мозочка; крововилив під слизовою оболонкою язика; крововиливи і синці ушних раковин;

б) закрита травма грудної клітини:

синець передньої поверхні грудної клітки, переломи 3-8-го лівих ребер по передній пахвовій лінії, крововилив під пристіночною плеврою лівої плевральної порожнини, забій серця;

в) садна передньої поверхні правого плеча та передпліччя, синець задньої поверхні правого передпліччя, синці передньої поверхні лівого передпліччя.

2 (2, 3). Локалізація та морфологія всіх вище згаданих пошкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми та закритої травми грудної клітини за даними розтину трупа, даними медико-криміналістичного дослідження і даних матеріалів кримінальної справи свідчить про те, що вони утворилися від неодноразового впливу тупого предмета з переважаючою поверхнею, яким могла бути і стіна.

3 (4). Локалізація пошкоджень, виявлених у потерпілого на різних частинах тіла свідчить про те, що положення потерпілого в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень змінювалося.

4 (5). Однозначно висловитися про взаємне розташування потерпілого ОСОБА_23 і нападника в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за результатами дослідження трупа неможливо.

5 (6). Масивність ушкоджень у ОСОБА_23 дозволяє припустити, що вони були заподіяні при дії значної сили.

6 (8). Ступінь вираженості трупних явищ, встановлена ??при дослідженні трупа ОСОБА_23 (проведеного 20.12.2011 року о 10 год.30 хв.): При дозованому тиску на трупні плями з силою 2 кг / см2 протягом 3 сек. зникають і відновлюють своє забарвлення через 4 хв., трупне задубіння добре виражено у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів - свідчить про те, що з моменту настання смерті ОСОБА_23 і до моменту дослідження його трупа пройшло приблизно 14-16 годин, що може відповідати часу настання смерті близько з 18 годин 30 хвилин до 20 годин 30 годин 19 грудня 2011 року.

7 (7, 9, 10). Смерть ОСОБА_23 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяною йому закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів в м`яких тканинах голови, многооскольчатого перелому кісток склепіння черепа, лінійного перелому основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_23 є набряк-набухання головного мозку.

8 (11). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_23 колото-різаних ран не виявлено.

9 (12). Після заподіяння масивної черепно-мозкової травми, подібно була у ОСОБА_23 , як правило, настає втрата свідомості, отже, вчинення будь-яких самостійних дій ОСОБА_23 (пересуватися, кричати) після отримання цієї травми малоймовірно.

10 (13). Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_23 у вигляді закритої черепно-мозкової травми: множинних синців і саден голови, крововиливів в м`яких тканинах голови, многооскольчатого перелому кісток склепіння черепа, лінійного перелому основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки були небезпечними для життя і згідно п. 2.1.1. (А), 2.1.3. (Б), 2.1.3. (В) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_23 у вигляді закритої травми грудної клітини:

синця грудної клітини, переломів 3-8-го лівих ребер, забиття серця були небезпечними для життя і згідно п. 2.1.1. (А), 2.1.3. (Л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 г.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_23 у вигляді саден і синців верхніх кінцівок при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р) мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

- згідно медичної довідки № 001526 від 5.02.2012 року Одеського міського психіатричного диспансеру видно, що обвинувачений ОСОБА_8 стоїть на обліку, як особа з діагнозом легка розумова відсталість;

- згідно висновків комісійної стаціонарної комплексної судової психолого психіатричної експертизи від 22.03.2012 року проведеної КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарні № 1» вбачається, що ОСОБА_8 в момент здійснення інкримінованого йому правопорушення не страждав хронічним психічним захворюванням і тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Виявляв психічні порушення у вигляді Легкої розумової відсталості, з помірно вираженою емоційною нестійкістю, недостатньо розвиненими здібностями прогнозувати наслідки своїх вчинків. Перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння. Виявлені психічні порушення у вигляді легкої розумової відсталості з помірно вираженою емоційною нестійкістю, недостатньо розвиненими прогностичними функціями і стан алкогольного сп`яніння, на той момент, за глибиною і ступенем вираженості не досягали психотичного рівня, що не лишало, але обмежувало його здатність в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними при здійсненні інкримінованого злочину, в зв`язку з чим він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадає під дію ст.20 КК України «Обмежень осудність»).

В даний час ОСОБА_24 так само не страждає хронічним і тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Виявляє психічні порушення в виді легкої розумової відсталості з помірною емоційної нестійкості, що не позбавляє його здатності розуміти фактичне значення скоєних ним діянь, брати участь в судово-слідчому розгляді і давати показання щодо інкримінованого злочину.

За своїм психічним станом ОСОБА_24 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, потребує динамічного амбулаторному спостереженні психіатра за місцем перебування;

- згідно висновків додаткової комісійної стаціонарної судової психіатричної експертизи від 04.06.2013 року, проведеної КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарні № 1» вбачається, що ОСОБА_8 в даний час не страждає хронічним психічним захворюванням або тимчасовим захворюючим розладом психічної діяльності. Виявляє психічні порушення у вигляді Легкої розумової відсталості з помірно вираженою емоційною нестійкою з захисно-інсталяційною поведінкою, що обмежує, але не позбавляє його усвідомлювати свої дії та керувати ними, брати участь в судово-слідчому розгляді і давати показання в суді.

За своїм психічним станом ОСОБА_8 не потребує у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру. Він потребує динамічного амбулаторного спостереження психіатра за місцем його перебування.

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені висновками експертів фактичні обставини кримінального провадження.

Дані, що містяться в протоколі огляду місця події та додатки до нього, наведені вище висновки експертів, повністю узгоджуються з показаннями свідків та з показаннями обвинуваченого в період досудового розслідування про характер нанесених тілесних ушкоджень малолітній дитині, про обставини злочину та про наслідки, які наступили від умисних дій обвинуваченого.

Згідно досліджених судом доказів видно, що під час досудового розслідування обвинувачений визнавав той факт, що він скоїв вбивство дитини, умисно причинивши дитині, пізніше встановлені судовою медичною експертизою тілесні ушкодження дитині, від яких відразу настала смерть дитини. Обвинувачений описав механізм нанесення ним тілесних ушкоджень малолітній дитині, послідовність та характер його дій.

Показання обвинуваченого дані ним неодноразово, узгоджуються з висновками судової медичної експертизи, з якої видно, що смерть дитини ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяними малолітній дитині закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, багатооскольчатого перелому кісток склепіння черепа, лінійного перелому основи черепа, крововиливів під м`які мозкові оболонки. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є набряк набухання головного мозку.

Згідно досліджених судом матеріалів справи видно, що до показань обвинуваченого про обставини злочину ніхто не знав про механізм нанесених тілесних ушкоджень малолітній дитині, оскільки суд.мед. єкспертиза трупа дитини була проведена тільки 4.01.2012 року. А визнавальні пояснення про обставини злочину обвинувачений давав 19.12.2011 року, в присутності свідків та давав при проведенні процесуальних слідчих дій 29.12. 2011 року за участю його захисника адвоката, а потім, при проведенні суд.мед експертизи від 4.01.2012 року, обвинувачений підтвердив факт та обставини скоєння ним злочину, про що вказано в мотивувальній частині суд.мед єкспертизи дослідженої судом. З чого видно, що про обставини скоєння злочину стало відомо з пояснень обвинуваченого.

Суд враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини скоєння злочину-умисного вбивства малолітньої дитини, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 , в скоєнні ним умисного злочину, встановлена доказами дослідженими судом в судовому засіданні. Оскільки згідно пояснень матері дитини - ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_16 ,свідка ОСОБА_17 видно, що обвинувачений ОСОБА_8 безпосередньо їм, через дуже короткий час, не більше як через годину, після скоєння ним умисного злочину, знаходячись на місці скоєння злочину, признався свідкам та матері дитини та розповів їм, про обставини умисного спричинення ним малолітній дитині тілесних ушкоджень в голову дитини та по тілу дитини, про умисне стиснення ним руками голови дитини, та про те, що він взяв дитину за ноги і головою та тілом дитини, бив об косяк дверей та об стіну в приміщенні, де вони жили. Тобто обвинувачений добровільно самостійно розповів свідкам про механізм умисного спричинення ним малолітній дитині усіх тілесних ушкоджень, які відразу привели до смерті малолітньої дитини.

Згідно досліджених судом доказів видно, що при проведенні процесуальних слідчих дій досудовим слідством, під відео запис, через дев`ять днів після скоєння злочину, за участю обвинуваченого та за участю захисника обвинуваченого, обвинувачений пояснив про обставини скоєного ним умисного злочину, про обставини умисного спричинення дитині тілесних ушкоджень, про які він раніше признався свідкам допитаних судом, де підтвердив факт вбивства малолітньої дитини та розповів про послідовність і характер своїх протиправних дій.

З наведених доказів, досліджених судом видно, що обвинувачений неодноразово підтвердив свідкам та слідчому при виконанні процесуальних слідчих дій, обставини скоєння ним умисного злочину, які повністю узгоджуються з висновком судово медичної експертизи № 20-2542/2011 від 4.01.2012 року, проведеної КУ «Одеським обласним бюро судово медичної експертизи», за фактом смерті малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При таких обставинах суд визнає правдивими пояснення обвинуваченого про обставини скоєння злочину, дані ним матері дитини - ОСОБА_9 , свідку ОСОБА_14 , свідку ОСОБА_15 , свідку ОСОБА_16 , свідку ОСОБА_17 , а також при виконанні процесуальних слідчих дій, в присутності захисника, які дав обвинувачений слідчому, в тому числі під відео запис, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з дослідженою судом суд. мед єкспертизою про отримання малолітньою дитиною ушкоджень, в наслідок чого наступила смерть малолітньої дитини.

Об`єктивність та правдивість пояснень обвинуваченого також підтверджується призначеною судом та проведеною судово психологічною експертизою від 2.06.2015 року. З висновків якої видно, що на відеозаписі допиту обвинуваченого ОСОБА_8 від 29 грудня 2011 року, який суд дослідив в судовому засіданні, не має ознак психологічного впливу на обвинуваченого зі сторони слідчого чи інших осіб. Що обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення процесуальної дії слідчим, під час його допиту, знаходився в нормальному емоційному стані і у нього не було ніяких ознак збудженого чи пригніченого стану.

Судом, згідно досліджених доказів, об`єктивно встановлено, що обвинувачений розумів значення своїх дій умисно причиняючи малолітній дитині встановлені тілесні ушкодження та допускав, які наслідки можуть наступити від його умисних дій.

Згідно досліджених судом доказів, пояснень свідків, досліджених пояснень обвинуваченого при проведенні з ним процесуальних слідчих дій, за участю захисника, висновків суд.мед.єкспертизи, судом встановлено спосіб вчинення вбивства дитини обвинуваченим ОСОБА_8 , встановлено послідовність і характер його дій, локалізацію завданих тілесних ушкоджень, обстановку вчинення злочину та форму вини обвинуваченого викладену в вироку.

Вирішуючи питання про наявність у обвинуваченого умислу на позбавлення дитини життя, про зміст умислу в його діях, суд виходить із сукупності всіх фактичних обставин по справі при вчиненні ним діяння.

Суд враховує пояснення обвинуваченого про обставини скоєння ним злочину свідкам, слідчому, в поясненнях потерпілої про відомі їй обставини скоєння злочину, матеріали справи, висновки експертиз.

Суд вважає,що обвинувачений спричиняючи, виявлені у малолітньої дитини поєднані травми голови, тулуба, кінцівок усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тому враховуючи послідовність і характер дій обвинуваченого, локалізацію завданих тілесних ушкоджень, обстановку вчинення злочину, суд вважає, що дії обвинуваченого були умисними, так як він в стані алкогольного сп`яніння умисно, особисто, причинив дитині встановлені тілесні ушкодження, від яких наступила смерть дитини безпосередньо на місці скоєння злочину, в короткий період часу, від отриманих дитиною встановлених тілесних ушкоджень, що свідчить про наявність прямого умислу в діях обвинуваченого на вбивство дитини.

На підставі викладеного суд вважає, що в результаті умисних противоправних дій обвинуваченого настала смерть дитини, чим обвинувачений скоїв умисне вбивство малолітньої дитини.

Суд перевіряючи пояснення обвинуваченого про те, що до нього під час досудового розслідування було застосовано противоправні дії, дослідивши матеріали перевірки №11-253пр/12 проведеної прокурором прокуратури Малиновського району м. Одеси від 1.11.2012 року, приходить до висновку, що по зазначених обставинах, по заяві адвоката та обвинуваченого, прокуратурою було проведено належну кваліфіковану перевірку, якою спростовано зазначені доводи обвинуваченого. Тому суд перевіривши пояснення обвинуваченого в частині про психологічний та фізичний тиск на нього під час досудового розслідування, приходить до висновку, що доводи обвинуваченого, в цій частині, є голослівними, безпідставними тому є надуманими, так як не встановлено зовсім ніяких неправомірних дій зі сторони працівників міліції чи інших осіб до обвинуваченого, на які посилається обвинувачений. На підставі викладеного, суд не приймає до уваги зазначені доводи обвинуваченого, як спростовані в суді.

Суд дослідивши ствердження обвинуваченого про те, що він не скоїв злочин, що його заставили дати неправдиві пояснення, з приводу скоєння злочину, суд належним чином ретельно перевірив, тому суд вважає,що такі доводи обвинуваченого спростовані матеріалами справи, показами свідків, потерпілої, поясненнями самого обвинуваченого в період досудового розслідування.

Крім цього судом також перевірені доводи обвинуваченого іншим шляхом, шляхом призначення та проведення судової психологічної експертизи обставин та поведінки обвинуваченого при дачі ним пояснень слідчому, і як видно з висновків проведеної такої експертизи, дослідженої судом, що на обвинуваченого під час дачі ним показань в період досудового розслідування не було психологічного впливу зі сторони слідчого та інших осіб під час проведення з обвинуваченим процесуальних слідчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що по справі є сукупність наведених вище та досліджених судом прямих і непрямих доказів, які за своїм змістом чіткі, зрозумілі, послідовні, які достатньо повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, доведена.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти та обставини, підтверджені матеріалами справи, поясненнями в суді свідків, суд приходить до висновку, що по справі встановлені об`єктивні докази, які підтверджують умисні протиправні дії обвинуваченого, який недостатньо проявляв турботу про свою дитину, належний догляд за дитиною не здійснював. Тому суд вважає, що обвинувачений погано відносився до своєї дитини. І таке погане відношення обвинуваченого до своєї дитини закінчилося смертю дитини від навмисних дій обвинуваченого.

При встановлених в суді по справі фактичних обставин суд приходить до висновку, що є причинний зв`язок між діями обвинуваченого і наслідками від його дій, смертю малолітньої дитини, який є закономірним результатом умисного діяння обвинуваченого, а не інших осіб або будь яких зовнішніх факторів.

Також суд вважає, що при викладених обставинах по справі неможливо кваліфікувати дії обвинуваченого як необережні його дії і відповідно неможливо характеризувати ставлення обвинуваченого до настання наслідків, як необережні дії обвинуваченого.

Тому, суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за п.2 ч.2 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.

Враховуючи Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014 року, якою було відмінено попередній вирок Малиновського районного суду м.Одеси відносно обвинуваченого, по даному кримінальному провадженню і згідно викладених обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Суду не було подано позову чи заяви про стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення єкспертів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, з утриманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Cтрок відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислювати з дня затримання ОСОБА_8 , тобто з 20 грудня 2011 року, зарахувавши йому в строк покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3