АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/238/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/499/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого щодо зарахування

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю м. Горловки Донецької області, громадянину України, раніше судимий,

останній раз 09.08.2002 року Апеляційним судом Донецької області за п.п. «а», «і»

ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 145 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 42 КК України,

до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою

власністю, до затримання проживав за адресою:

АДРЕСА_1 ,

строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2002 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п. «а», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 145 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 42 КК України, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 05 червня 2003 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2002 року залишено без змін.

25 січня 2016 року на адресу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а закріплені у ст. 72 КК України правила розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, врахувавши думку прокурора щодо відбування ним покарання у виді довічного позбавлення волі, яке не є строковим видом покарання. При цьому, як зауважує апелянт, в структурі процесу виконання такого виду покарання як довічне позбавлення волі існують, як помилування, право на звернення з яким виникає через двадцять років відбуття покарання, так і різного роду зміни режиму утримання, котрі можливі кожні п`ять років.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та просив залишити її без змін; засуджений підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів знаходить їх слушними з таких підстав.

Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» були внесені зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, якими встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно п. 24 ст. 3 КПК України, поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 3352-XII від 30 червня 1993 року «Про попереднє ув`язнення» зі змінами, попереднє ув`язнення - це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» передбачено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2002 року відносно ОСОБА_6 набрав чинності 05 червня 2003 року, після його перегляду у Верховному Суді України. На даний час покарання засудженим не відбуто. А тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 є суб`єктом вищезазначеного Закону України від 26 листопада 2015 року.

Зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, в тому числі, на довічне позбавлення волі, оскільки законом ніяких виключень не передбачено.

Згідно Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України № 223/2015 від 21 квітня 2015 року, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.

А отже, застосування до ОСОБА_6 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Відповідно до вироку Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2002 року (а.к.п. 6-11) строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання обчислено з 22 травня 2001 року, тобто з моменту його затримання (а.к.п. 5), а ухвалою Верховного Суду України від 05 червня 2003 року (а.к.п. 15-16) цей вирок набрав законної сили.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22 травня 2001 року по 05 червня 2003 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 22 травня 2001 року по 05 червня 2003 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4