Справа № 362/4790/16-к
Провадження № 1-кп/362/295/16
В И Р О К
Іменем України
01.12.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
- 25.09.2006 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 122 , ч. 1 ст. 187 , ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 24.01.2008 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, 71, КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.12.2011 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 18 днів;
-24.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
-21.12.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
27 травня 2016 року, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на галявині поряд з Миколаївською церквою, що розташована по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області, зустрів наглядно знайому ОСОБА_4 , з якою розпочав спільне вживання алкогольних напоїв.
Під час вказаних дій ОСОБА_4 дістала з кишені своїх штанів мобільний телефон марки «Нокіа 225» та поклала його на траву поруч з собою. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно, а саме мобільним телефоном «Нокіа 225», що належить ОСОБА_4 .
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння та переслідуючи корисливий мотив, взяв вказаний телефон, та не реагуючи на прохання ОСОБА_4 припинити свої протиправні дії, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 1011,00 гривень.
За клопотанням прокурора суд відповідно до ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують обвинувачений та потерпіла навіть після розяснення , що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 27.05.2016 року біля Миколаївської церкви в м. Василькові обідав з потерпілою та іншими особами, побачив мобільний телефон, який потерпіла поклала на траві, схопив його та побіг, попросив незнайомого чоловіка здати його в ломбард, той приніс йому гроші в сумі 250 гривень, із яких 50 гривень він віддав тому чоловіку, пізніше довідався що його шукають, зустрічався з потерпілою з метою відшкодування шкоди, кається, просить призначити йому умовне покарання, так як в нього діти і вагітна дружина, які залишаться без його допомоги.
Потерпіла в суді показала, що 27.05.2016 року в 11-30 годин поверталась з роботи, проходила повз Миколаївську церкву в м. Василькові, зустріла знайомого, сіли пообідати, до них підійшов ОСОБА_6 , приєднався до них, вона поклала телефон та увімкнула музику , ОСОБА_6 взяв телефон і почав тікати, встигла вихватити пакет у якому був його паспорт, з яким вона відправилась до поліції, шкода їй повністю відшкодована, претензій до цього вона не має, щодо покарання вважає, що він не потребує реального покарання.
Оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілої суд прийшов до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж), вчиненому повторно, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який фактично позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину при наявності судимостей за умисні злочини.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування заподіяної шкоди.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2015 ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2016 року виконання вироку суду щодо ОСОБА_6 від 21.12.2015 року відстрочено на 1 рік.
У відповідності зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги характер та обставини вчиненого злочину, думку потерпілої, яка не наполягає на реальному позбавленні волі, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, так як його виправлення із врахуванням вищезазначених обставин, того, що він повністю відшкодував заподіяну шкоду, одружений, дружина вагітна, обвинувачений має на утриманні трьох неповнолітніх дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично позитивно характеризується за місцем проживання, можливе без відбування покарання.
Що стосується наявності вироку суду від 21.12.2015 року, за яким ОСОБА_6 засуджений до реального покарання у вигляді позбавлення волі , то суд не може призначати покарання за сукупністю вироків, оскільки виконання вказаного вироку відстрочено, а тому відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.23 постанови), за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 31.10.2016 року до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків до 29.12.2016 року..
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, с у д ,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, зобовязавши його періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_10