Справа № 559/152/16-к
№ 559/113/2016
УХВАЛА
"29" червня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000691 від 11 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Дубенського міськрайонного суду від Дубенської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 Кримінально-процесуального Кодексу України (далі КПК України). В обґрунтування клопотання зазначає, що в порушення вимог ст. 293 КПК України йому, як підозрюваному, одночасно з переданням обвинувального акта до суду не надано копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування. Недотримання вимог КПК України дозволяє поставити під сумнів законність будь-якого рішення в Україні, прийнятого за діючим КПК України. Вважає, що ця обставина надає право стверджувати про порушення права на захист, а також про неможливість проведення судового розгляду, бо відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд можливий лише в межах висунутого обвинувачення. А якщо обвинувачення не висунуте, то й судовий розгляд неможливий. Обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не містить хоча б одну з відомостей, перелік яких міститься в ст. 291 КПК України.Також ОСОБА_7 заявлено клопотання про відхилення реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, і повернення його разом з обвинувальним актом прокурору для доопрацювання. В обґрунтування клопотання зазначає, що реєстр не відповідає вимогам ч.2 ст. 109 КПК України, оскільки не містить повного переліку процесуальних рішень прокурора, не містить назв процесуальних документів як джерел доказів, а лише назви слідчих дій.

Захисник вважає, що її підзахисному взагалі не пред`явлене обвинувачення, що є порушенням права на захист, посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на справу «Маточчіа проти Італії». Щодо намагання прокурора вручити повістки в приміщенні суду вважає це приниженням і звертає увагу суду на те, що прокурор не скористався наданими йому кримінально-процесуальним кодексом можливостями, наприклад, доставити підозрюваного приводом. Також підтримує клопотання про повернення обвинувального акту разом з реєстром прокурору для доопрацювання.

Прокурор заперечував проти задоволення заявлених клопотань, оскільки 04.05.2016 в приміщенні Дубенського міськрайонного суду вручив повістку ОСОБА_7 , але останній відмовився розписатись про отримання повістки про виклик, захисник підозрюваного від отримання повістки про виклик відмовилась, про що складено акт. Також 06.05.2016 викликав повістками ОСОБА_7 та його захисника, але конверти повернулись за закінченням терміну зберігання. 27.05.2016 на виконання вимог ст.ст. 291, 293 КПК України в приміщенні Дубенського міськрайонного суду намагався вручити копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику, але останні відмовились від їх отримання, про що складено протокол. Тому обвинувальний акт направлено до суду без розписок про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Прокурор вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому справу слід призначити до розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий та його представник просять призначити справу до розгляду, заперечують проти задоволення клопотань ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, вважають, що сторона захисту обрала тактику затягування процесу.

Вислухавши думку учасників судового засіданні, перевіривши матеріали, суд приходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту разом з додатками як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду у порядку, передбаченому ст.291 КПК України.
Згідно п.3 ч.4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з обвинувального акту та доданих до нього документів, у розписках про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні підписи підозрюваного та його захисника (а.с. 9, 8).
Також відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_7 , його захисником обвинувального акту та доданих до нього документів через поштову організацію. Згідно описів, у конвертах, наданих прокурором, містяться повістки про виклик та клопотання, а не обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 26-34). Відсутні докази, які б підтверджували ініціювання чи застосування прокурором до підозрюваного наслідків неприбуття на виклик відповідно до ст. 139 КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор пред`являє обвинувачення у вчиненні злочину, і яким закінчується досудове розслідування.
Ст. 293 КПК України передбачає обов`язок прокурора одночасно з переданням обвинувального акта до суду під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Іншого порядку висунення обвинувачення чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено, в тому числі не передбачено можливості направлення обвинувального акту до суду з протоколом про відмову в отриманні копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 10).
Окрім того, згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується. Невиконання прокурором обов`язку, передбаченого ст. 293 КПК України, порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Ст. 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, в тому числі серед інших - верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода подання ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, якими суд і керується.
Ч. 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Підп. «а» п.3 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенції) визначає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Підп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції не описує спеціальних вимог до способу, яким обвинуваченого має бути поінформовано про характер і підстави обвинувачення проти нього (див. рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 53). АлеЄСПЛ наголошує, що такий обов`язок сповна лежить на органі обвинувачення і не може бути виконаний пасивним шляхом забезпечення доступності інформації без доведення її до відома захисту (див. рішення від 25 липня 2000 рокуу справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 71).

Таким чином, на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, виявлені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду, а тому обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків у розумний строк.
Щодо реєстру матеріалів досудового розслідування, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України останній повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Ст. 103 КПК України визначає форми фіксування кримінального провадження, відповідно до якої процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) у журналі судового засідання.
Встановлено, що реєстр матеріалів не містить посилання на протоколи, якими зафіксовано проведення слідчих дій (а.с. 3-6), а містяться формулювання на кшталт «допитано свідка», «проведено слідчий експеримент», цей недолік також потребує виправлення. Щодо повноти інформації, викладеної в реєстрі суд не в праві піддавати її аналізу в рамках підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 103, 109, 291, 314-316 КПК України, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, суд-
УХВАЛИВ:
обвинувальний акт разом із додатками у кримінальному провадженні №0000691 від 11 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - повернути прокурору Дубенської місцевої прокуратури.
На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Рівненської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: