ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 ; розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт, який надійшов з угодою про примирення з потерпілим ОСОБА_6 , № 005916 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кемь Російської Федерації, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , несудимої, працюючої у КП «КиївПасТранс» контролером-касиром;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 06.06.2016 приблизно о 15 год., знаходячись в приміщенні гіпермаркету Ашан-Біличі по вул. Берковецькій, 6 в м. Києві, намагалася таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет, на загальну суму 256 грн. 40 коп., однак не довела свої протиправні дії до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Так, ОСОБА_5 06.06.2016 приблизно о 15 год., знаходячись в приміщенні гіпермаркету Ашан-Біличі по вул. Берковецькій, 6 в м. Києві, вирішила таємно викрасти чуже майно з даного гіпермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 06.06.2016, перебуваючи в торговому приміщенні вказаного гіпермаркету приблизно о 15 год., з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяла з торгової полиці товари, які належать ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет, а саме:

- кросівки жіночі, штрих-код 181 вартістю 286 грн. 40 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 перетнула лінію кас, не розрахувавшись за товар (жіночі кросівки) та направилася до виходу з торгівельного залу, однак була затримана працівниками охорони гіпермаркету Ашан-Біличі разом з наявним при ній зазначеним вище товаром, яке вона намагалася таємно викрасти.

29 липня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу на суму 850 грн., та отримана згода підозрюваної на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статтями 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, яка при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленої підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачена визнає себе винуватою, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваною відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-179, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 29 липня 2016 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 липня 2016 року покарання у виді штрафу на суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по справі: кросівки жіночі, штрих-код 181 вартістю 286 грн. 40 коп., що перебувають на зберіганні в гіпермаркеті Ашан-Біличі по вул. Берковецькій, 6 в м. Києві повернути ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: