пр. № 1-кп/759/677/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 80001199, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в невстановлений слідством час та місце, у невстановленої слідством особи незаконно придбав для власного вживання, наркотичну речовину метадон та почав незаконно зберігати її при собі для власного вживання без мети збуту.
07.02.2015р. біля будинку №136 на пр.Перемоги, що у м.Києві, о 15.15год. ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції з метою перевірки його документів. Обвинувачений почав помітно нервувати та повідомив, що має при собі речі, обіг яких заборонений законодавством. Після чого, у правій нагрудній кишені кофти, у яку був одягнутий ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.
Згідно висновку експерта Київського міського НДЕКЦ при УМВС України на Південно-Західній залізниці №131х від 20.02.2015р., в дрібнокристалічній речовині виявлено метадон - наркотичну речовину, обіг якої обмежено. Маса метадону в досліджуваній речовині становить 0,8805 г.
Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 1», особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в таблиці 2, є наркотичним засобом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
19.07.2016р. під час досудового розслідування між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України; обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація злочину вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання, відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 вартість проведеної експертизи у розмірі 1384,95грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373- 376, 474-475 КПК України, суд, -
У х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2016 року, між прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1384 грн. 95коп. на користь держави.
Речові докази по справі дрібнокристалічну речовину, в якій виявлено матадон - наркотичну речовину, масою 0,8805 г, яка зберігається у КЗРД Голосіївського РУГУ МВС України в м.Києві знищити.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва, через Святошинський районний суд м.Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя: