Справа № 353/862/16-к
Провадження № 1-кп/353/67/16
В И Р О К
31 жовтня 2016 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6
представника служби у справах дітей Тлумацької РДА ОСОБА_8
представника сектору молодіжної превенції Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
10.08.2016 року близько 11 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_4 зайшов через відчинені двері в будинок ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , щоб повідомити останню про телефонну розмову з її сином, який перебуває у Чеській республіці. Проте ОСОБА_7 всередині будинку не було. Під час перебування в будинку ОСОБА_4 побачив на столі в одній із кімнат два золотих кільця, після чого у останнього виник умисел на крадіжку зазначених золотих виробів.
Тоді, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, користуючись відсутністю власниці будинку і сторонніх осіб, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести злочин до кінця, таємно викрав два золотих кільця: одне - вагою 4,32 грама та вартістю 4622,4 грн., друге - вагою 3,4 грама та вартістю 3638 грн.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрився та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8260,40 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що дійсно він з будинку ОСОБА_7 в с. Жабокруки вчинив крадіжку двох золотих кілець. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати, врахувати те, що він відшкодував потерпілій завдану шкоду.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений часто приходив до її домогосподарства та знав де вона залишає золоті прикраси. Крім того, в день викрадення золотих кілець вона зустріла його в своєму саду. Проте тепер жодних претензій до обвинуваченого немає, оскільки він самостійно повернув їй викрадені золоті прикраси, просила обвинуваченого не карати та звільнити його від кримінальної відповідальності.
Безпосередньо дослідивши докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з врахуваннях того, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України доведена повністю зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілої, письмовими та іншими доказами, що містяться матеріалах справи, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.08.2016 р., згідно якого ОСОБА_7 повідомила про те, що 10.08.2016 р. приблизно о 11 год. 00 хв. невідома особа вчинила крадіжку двох золотих кілець з її домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_1 ;
- даними протоколу огляду місця події від 12.08.2016 р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто домогосподарство ОСОБА_7 , розташоване у АДРЕСА_1 , з однієї з кімнат якого було викредно два золоті кільця;
- листом ПАТ «Державний ощадний банк України», згідно якого вартість 1 грама золота станом на 10.08.2016 р. становить 1070,01 грн.;
- малюнком двох золотих кілець, виконаним ОСОБА_7 ;
- даними заяви ОСОБА_7 від 27.09.2016 р., за якою вона надала для огляду два золотих кільця, які було викрадено 10.08.2016 р. з її домогосподарства та пізніше повернуто їй ОСОБА_4 ;
- даними протоколу огляду місця події від 27.09.2016 р., згідно було проведено зважування двох золотих кілець, які ОСОБА_7 добровільно надала для огляду після їх повернення ОСОБА_4 ;
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 27.09.2016 р., згідно якого два золотих кільця визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, та дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та визнання вини, добровільне відшкодування потерпілій завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує те, що обвинувачений є неповнолітнім, йому виповнилось тільки 15 років, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, обвинувачений характеризується по місцю проживання та навчання позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, навчається. Крім того суд враховує умови життя і виховання неповнолітнього ОСОБА_4 , вплив на нього дорослих, рівень його розвитку, соціально-психологічні риси та особливості його особи, а також норми розділу ХV КК України. Так, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 не досяг 16-річного віку та не має самостійного заробітку, то покарання за вчинений злочин йому може бути призначено тільки у виді позбавлення волі.
Тому, враховуючи вищенаведене, виходячи з принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне і достатнє для виправлення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст.185 КК України в виді позбавлення волі на мінімальний термін, передбачений ч. 1 ст. 102 КК України.
Суд вважає, що зазначене покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання та застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд брата ОСОБА_5 строком на 1 рік.
Представник служби у справах дітей Тлумацької РДА ОСОБА_10 пояснив, що на обліку в службі сімя обвинуваченого не перебуває, з ОСОБА_4 та його законним представником ОСОБА_5 проводилася виховна бесіда, характеризує обвинуваченого як ввічливого та скромного хлопця. Зазначив, що ОСОБА_4 продовжує навчатись, став на шлях виправлення та має твердий намір в подальшому не вчиняти протиправних дій.
Заслухавши думку прокурора, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_11 , які просили передати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд брата ОСОБА_5 , представників служби у справах дітей Тлумацької РДА ОСОБА_8 та сектору молодіжної превенції Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , які підтримали заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.
За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 105 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 , який вчинив злочин середньої тяжкості, може бути звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки судом встановлено, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
При обранні неповнолітньому ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини провадження, дані про його особистість, а саме те, що більша частина навчальних та виховних позитивних впливів здійснюється на дитину в межах сім`ї. Суд також вважає, що брат ОСОБА_5 здатний забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою. За таких обставин, на підставі пп. 1, 3 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд його брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , строком на один рік. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 100, 350, 368-376, 497 КПК України, ст.ст. 102, 105 КК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання - 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді шести місяців позбавлення волі.
Застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходу виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , строком на один рік.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі два золотих кільця, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати переданими за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча ОСОБА_1