Справа № 192/1855/16-к
Провадження № 1-в/192/1446/16
Ухвала
Іменем України
"26" травня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Барнаул, Російська Федерація, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 21 травня 2014 року, за ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника СВК №21 ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
Початок строку:19.11.2013 року

Кінець строку: 14.10.2016 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання, в якому зазначив, що він немає стягнень, має захворювання, здобув професію, приймає участь у всіх спортивних заходах, відвідує церков. Нещодавно в нього померла мати, і йому необхідно оформити документи на спадщину, щоб не залишитись без житла.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, пояснив, що він має захворювання на ВІЛ інфекцію, і тому немає заохочень, але при цьому немає і порушень.

Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого та просила його задовольнити.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 2/3 частини строку покарання, був працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з липня 2014 року, але не постійно. На даний час працює в теплиці установи, до праці ставиться задовільно. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 7), на даний період часу заохочень немає. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання мав одне стягнення за порушення режиму утримання (а.с. 7), але згідно наявних в особовій справі характеристик (а.о.с 39) засуджений за весь період відбування покарання характеризується спочатку посередньо, на даний час задовільно (а.о.с. 49), не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, в зв`язку з чим, суд, не може визнати поведінку засудженого сумлінною.

Суд не приймає доводи засудженого та захисника про те, що оскільки засуджений хворіє на тяжку хворобу, він підлягає звільненню умовно-достроково з таких підстав.

Згідно виписки з медичної карти засудженого ОСОБА_3 від 17 травня 2016 року, наданої в.о. начальника медичної частини Солонянської виправної колонії № 21, дослідженої в судовому засіданні (а.с. 25) засуджений хворіє на ВІЛ інфекцію, клінічну стадію ІІІ. Але разом з тим, наявність тяжкої хвороби є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою на підставі ст. 84, а не на підставі ст. 81 КК України.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1