УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 04.05.2016 р. в межах кримінального провадження №0000025 відкритого за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ "Консорціум "НВО "Укргідроенергобуд", ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. Ухвалою слідчого судді накладено на тимчасово вилучене майно грошові кошти, вилучені в офісному приміщенні під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яким на праві оренди користується ОСОБА_3 . Орендоване приміщення отримано ОСОБА_3 на підставі відповідного договору та прийняв по акту-прийому передачі. Обшук в приміщенні заявника, та вилучення його грошових коштів та речей здійснено незаконно, оскільки відповідною ухвалою суду не було надано право слідчим на вилучення майна заявника. Повноваження слідчими було перевищено, грошові кошти не повернуті. Жодній особі у кримінальному провадженню не пред`явлено підозру, відсутні відомості, що по відношенню до ОСОБА_3 ведеться досудове розслідування за кваліфікацією ч. 3 ст. 212 КК України. Також відсутні докази, що вилучені кошти відповідають критеріям визначеним у ст. 167 КПК України. Таким чином, ОСОБА_3 не є підозрюваним, обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000025,а також не є іншою особою, що має нести законну відповідальність за наслідки можливої протиправної поведінки будь якої особи. Грошові кошти не відповідають певним критеріям, а отже арешт накладено незаконно та необгрунтовано.

Ініціатор клопотання, слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні останнього має бути відмовлено, виходячи наступного.

Як свідчать матеріали клопотання слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 04.05.2015 р. задоволено клопотання слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000025 відкритого за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ "Консорціум "НВО "Укргідроенергобуд", ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання, обставин які б свідчили про закриття кримінального провадження не отримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Як свідчать матеріали клопотання, слідчим суддею застосовано захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна, що його було вилучено під час обшуку, проведеного 27.04.2016 р. у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, як вбачається з наданих представником заявника документів, зазначеним приміщенням за договором оренди користується ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 зазначає, що останній є володільцем вилучених коштів і при цьому не є підозрюваним, обвинуваченим по кримінальному провадження, грошові кошти, що їх було заарештовано не відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, а отже арешт накладено незаконно та не обґрунтовано.

Як свідчить ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.05.2016 р. підставою для накладення арешту слугували положення ч. 2 ст. 170 КПК України.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначив слідчий суддя в ухвалі про накладення арешту, грошові кошти постановою слідчого від 28.04.2016 р. визнано речовими доказами.

За встановлених обставин, беручи до уваги те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває, ініціатором клопотання, не надано доказів того, що, в розумінні положень КПК України, відпали потреби у застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, або його накладено з порушенням вимог чинного законодавства України.

Зважаючи на викладене підстави для задоволення клопотання відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 170,174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя