печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна.

В обгрунтування клопотання слідчий вказує, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001216 від 31.10.2014 за фактом незаконного збагачення ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України. Вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України, у випадку визнання винним до ОСОБА_5 може бути застосовано наряду з основним і додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 3 ст. 3682 КК України, а відтак для забезпечення конфіскації майна слід накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, що з метою створення нібито правових підстав для подальшого відображення ОСОБА_5 у Декларації сум отриманих доходів (подарунків) за звітний рік, з метою маскування протиправного походження отриманої (набутої) ним неправомірної вигоди (активів), батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що його син не мав можливості як службова особа, отримати законним шляхом активи (грошові кошти), вчинив дії, спрямовані на приховування чи маскування незаконного походження коштів шляхом укладення договору дарування квартири на користь ОСОБА_5 .

Крім того, у 2013 році ОСОБА_5 20.03.2013 отримано в дарунок квартиру АДРЕСА_2 , яка 21.03.2013 відчужена ним на користь ОСОБА_7 . Вартість квартири, отриманої ОСОБА_5 в дарунок від батька ОСОБА_6 , відповідно до звіту «Про оцінку майна двокімнатної квартири АДРЕСА_3 » від 18.03.2013, складеного ТОВ «Агентство експертної оцінки», становила 19 млн. 395 тис. 401 гривню, а 16.06.2014, ОСОБА_7 укладає договір дарування № 1478 квартири АДРЕСА_2 на користь свого сина ОСОБА_8 (батько чоловіка рідної сестри ОСОБА_5 ).

Заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, просив його задовольнити, надходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 98 КПК України, з метою забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п. 1-4 ч. 1 ст. 962 КК України.
Таким чином, з метою запобігання можливості приховання, зникнення, втрати, відчуження майна, з метою забезпечення конфіскації майна та збереження речових доказів наявні підстави для арешту майна третьої особи, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження, судовим розглядом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1