Провадження № 1-кс/520/2231/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Березань, Біляївського району, Одеської області, громадянки України, українки, заміжньої, раніше не судимої, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03.10.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, в невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_9 виник злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом розбою. З метою здійснення свого злочинного наміру, ОСОБА_9 увійшов у злочину змову зі своєю дружиною ОСОБА_8 , яка підтримувала дружні стосунки з ОСОБА_10 , та якій достовірно було відомо, що ОСОБА_10 працює майстром манікюру та педикюру, та клієнтів приймає за місцем мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 . 27.09.2016 ОСОБА_8 , діючи заздалегідь розробленому плану, під приводом корекції манікюру зателефонувала ОСОБА_10 та записалася на прийом до останньої на 11.00 год. 28.09.2016.

28.09.2016 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, відповідно заздалегідь розробленому плану, направилися до ОСОБА_10 на домовлений час, при цьому ОСОБА_9 взяв з собою невстановлений металевий предмет, з метою реалізації розбійного нападу на ОСОБА_10 , який сховав під одяг.

28.09.2016 приблизно о 11.00 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 прибули за місцем мешкання ОСОБА_10 , яка помиляючись в дійсних намірах останніх впустила їх до квартири. Після чого ОСОБА_8 діючи відповідно відведеній їй ролі, під час виконання ОСОБА_10 корекції манікюру, відволікала її пильність, в той час коли ОСОБА_9 знаходився за її спиною. Коли ОСОБА_10 закінчила свою роботу по корекції манікюру, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , наявним у нього невстановленим металевим предметом наніс удар ззаду по голові ОСОБА_10 . Від отриманого удару, ОСОБА_10 була у свідомості, та намагаючись уникнути нападу, стала голосно кричати та звати на допомогу. Після чого ОСОБА_11 з метою припинення крику ОСОБА_10 вказаним предметом наніс ще декілька ударів по голові останньої від яких ОСОБА_10 стала ще голосніше кричати та звати на допомогу. На крики ОСОБА_10 про допомогу, відреагували сусіди які постукали до дверей, з метою вияснення обставин та викликали поліцію, про що через вхідні двері в квартиру повідомили нападників. Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розуміючи, що сусіди викликали поліцію, та побоюючись, що в разі залишення ОСОБА_10 живою, вони можуть бути викритими у вчиненні особливо тяжкого злочину, на місці дійшли домовленості на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 не відмовляючись від наміру на заволодіння майном потерпілої. Після чого ОСОБА_9 наявним у нього невстановленим металевим предметом, наніс ще множинні удари по голові ОСОБА_10 , тим самим спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження не сумісних з життям, а саме ЗЧМТ, 12 забитих ран голови, субарханоідального крововиливу під оболонку головного мозку, забитих ран лівої вушної раковини та забитих ран верхніх кінцівок, від яких остання впала на підлогу та продовжувала подавати ознаки життя. Далі, ОСОБА_9 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, став передавлювати шию ОСОБА_10 руками та мотузкою для білизни, тим самим спричинивши останній ушкодження у вигляді крововиливів шиї та странгуляційної борозди, від чого потерпіла перестала подавати ознаки життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці скоєння кримінального правопорушення. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи переконаними, що ОСОБА_10 померла, діючи по спільній домовленості, зняли з її тіла коштовності у вигляді золотого ланцюга та золотих сережок, а тіло ОСОБА_10 перенесли в кімнату на ліжко та накрили ковдрою.

Після того як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перенесли тіло ОСОБА_10 на ліжко, близько 12.30 год. до квартири постукали працівники поліції та наполегливо вимагали відчинити двері, погрожуючи, зломом дверей. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою уникнення від відповідальності на місці домовилися інсценувати, що нібито ОСОБА_8 є власницею квартири на ім`я ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 її гість, та між ними виникла сімейна сварка. Після чого ОСОБА_8 підійшла до вхідних дверей, та через зачиненні двері повідомила, що вона є власницею квартири, та що в неї все добре і сімейний конфлікт уже вирішено. Однак, працівники поліції, не довіряючи словам ОСОБА_8 наполягали на відчиненні дверей, з метою переконатися, що нікому не спричиненні тілесні ушкодження. На вимогу працівників поліції, ОСОБА_8 , двері не відчиняла, повідомивши що вона є власницею квартири та ніхто не має права на порушення недоторканності житла, та домовилася з працівниками поліції, що вигляне у вікно, щоб вони переконалися, що в неї відсутні тілесні ушкодження. В цей час, коли ОСОБА_8 відволікала працівників поліції, здійснюючи з ними перемовини, ОСОБА_9 , відмив руки, та переодягнувся в одяг потерпілої, щоб не викликати до себе підозри, так як мав намір вийти на вулицю до працівників поліції, оскільки останні викликали МЧС, для примусового відкриття дверей квартири, так як ОСОБА_8 не вдалося дійти домовленості з працівниками поліції.

Після того як ОСОБА_9 зняв з себе одяг, на якому збереглися сліди кримінального правопорушення, а саме кров потерпілої та відмив руки, вийшов з квартири, а в той час коли працівники поліції відволіклися на затриманні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 зачинилася в квартирі, та під приводом власниці житла не дозволила працівникам патрульної поліції пройти, нібито, до її житла, при цьому повідомила, що ні до кого претензій не має, від надання їй медичної допомоги відмовилася, а також і від написання заяви, на що працівники патрульної поліції покинули місце пригоди та разом з ОСОБА_9 направилися до Київського ВП в м. Одесі з метою встановлення його особи. Прибувши до Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, працівники патрульної поліції встановили особу ОСОБА_9 , та переконавшись, що він не притягується до кримінальної відповідальності та не перебуває у розшуку, відпустили ОСОБА_9 . За час відсутності ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де знаходилося тіло ОСОБА_10 , прибралася в квартирі та зібрала всі речі, які б свідчили про їх присутність за вказаною адресою. Коли повернувся ОСОБА_9 до квартири потерпілої, з метою доведення злочинного наміру до кінця, а саме заволодіння майном ОСОБА_10 , то спільно з ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілої, а саме: золотим ланцюгом, вагою 6 грам, золотими сережками, вагою 6 грам, золотою каблучкою, вагою 4 грами, та грошовими коштами в сумі 9 000 грн., а всього на загальну суму 26 455 грн. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, майном яким заволоділи у ОСОБА_10 , розпорядилися на власний розсуд.

29.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004198були внесені відповідні відомості про вчинені кримінальні правопорушення, за ознаками п.п. 6. 12, ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

01.10.2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, постійного місця мешкання в м. Одесі не має, не працює та не має постійного джерела прибутку, має заборгованості перед банками, що вказує на те, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, та знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вона може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для застосування найбільш суворого заходу до підозрюваної

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що викладені обставини у клопотанні не доводять винуватість ОСОБА_8 . Також зазначив, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місце реєстрації та дитину яка знаходиться на її утриманні.

Підозрювана під час розгляду клопотання булаознайомлена з правами, з обставинами викладеними у клопотанні погодилася та підтримала думку свого захисника.

З боку підозрюваної скарг на незаконні дії відносно неї з боку працівників органів МВС не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, а також думку слідчого, прокурора, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: повідомлення оператора «102» про вчинене кримінальне правопорушення, повідомлення з медустанови про констатацію смерті ОСОБА_10 , огляд місця події, повідомлення оператора «102» від 28.09.2016, відеозапис з нагрудних камер поліцейських ПП в м. Одесі, які прибули за викликом, рапорт т.в.о. начальника СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 про виявлене кримінальне правопорушення, допити свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протокол обшуку за місцем затримання підозрюваних, а саме: АДРЕСА_1 , вилученими речами, які можуть бути визнані в якості речових доказів в суді, рапортом поліцейського УПП в м. Одесі ДПП ОСОБА_23 , довідка з ломбарду про здачу ювелірних виробів, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, який спричинив загибель людини,постійного місця мешкання у м. Одесі не має, не працює, не має постійного джерела, на думку слідчого судді у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, так як постійного місця мешкання в м. Одесі не має, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12 ч.2ст.115, ч.4 ст. 187 КК України, яка підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

З урахуванням особи підозрюваної, її віку та стану здоров`я, майнового стану, та обставин злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 209 КПК України, при визначенні часу затримання ОСОБА_8 належить прийняти час її фактичного затримання.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 22 год. 30 хв. 30.09.2016 року - та припиняє свою дію о 22 год. 30 хв. 28.11.2016 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання

Слідчий суддя ОСОБА_1 .