Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/69/16-к
Номер провадження 1-кп/292/84/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
20 вересня 2016 року смт. Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000258 від 25.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Василівка Житомирського району Житомирської області ,
зареєстрованого та мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого,
з базовою загальною середньою освітою, не працюючого,
військовозобов"язаного, пільг, інвалідності не має, в силу ст.89 КК України,
не судимого,

- за ст. 185 ч.3 КК України,-

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
18 липня 2016 року близько 05-ї години ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого проживання в житловому будинку, який належить ОСОБА_5 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Будучи обізнаним про місце зберігання грошових коштів потерпілою ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на скоєння крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності власника будинку та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, у спальній кімнаті житлового будинку взяв в"язку ключів та шляхом підбору ключа до навісного замка на дверях підсобного приміщення відкрив його і в такий спосіб незаконно проник до вказаного приміщення. Не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_6 із пральної машинки дістав скляну банку, ємністю 3 л., в якій зберігались належні потерпілій грошові кошти та таємно викрав частину цих грошових коштів в розмірі 800 гривень. Решту коштів, що знаходились у скляній банці залишив на тому ж місці, замкнув на ключ двері підсобного приміщення та повернув на попереднє місце ключі. Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

19 липня 2016 року близько 05-ї години ОСОБА_3 , перебуваючи за вище вказаною адресою та достовірно знаючи місце зберігання потерпілою ОСОБА_7 грошових коштів і про їх наявність у зазначеному місці, вирішив продовжити таємне викрадення вказаних грошових коштів .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності потерпілої та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, у спальній кімнаті будинку взяв в"язку ключів, за допомогою яких відчинив навісного замка і в такий спосіб незаконно проник в середину підсобного приміщення, де зі скляної банки що знаходилась у пральній машинці викрав частину грошей, які належали ОСОБА_5 в сумі 600 гривень, а решту грошових коштів залишив на тому ж місці і з викраденим залишив місце скоєння злочину , розпорядившись ним на власний розсуд.

21 липня 2016 року близько 05-ї години ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, у житловому будинку ОСОБА_5 та достовірно знаючи про місце зберігання грошових коштів потерпілої і що вказані грошові кошти фактично є в наявності, вирішив продовжити їх таємне викрадення .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності потерпілої та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, у спальній кімнаті будинку взяв в"язку ключів за допомогою яких відкрив навісного замка на вхідних дверях підсобного приміщення і в такий спосіб незаконно проник до вказаного приміщення, де не припиняючи своїх злочинних дій зі скляної банки викрав частину грошових коштів, що належали ОСОБА_5 в сумі 400 гривень і з викраденим залишив місце скоєння злочину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, того ж дня, близько 13-ї години 30 хвилин, ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності потерпілої та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, в такий же спосіб незаконно проник до підсобного приміщення, де зберігались грошові кошти потерпілої ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна викрав грошові кошти потерпілої в сумі 500 гривень і з викраденим залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 липня 2016 року, близько 05-ї години, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку ОСОБА_5 та достовірно знаючи місце зберігання потерпілою ОСОБА_7 належних їй грошових коштів та про їх наявність у вказаному місці, вирішив продовжити їх таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності потерпілої та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, без розриву в часі, в такий же спосіб незаконно проник в середину підсобного приміщення, де не припиняючи своїх злочинних дій зі скляної банки викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1200 гривень і з викраденим залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3500 грн. .

Скоєне Скримінським кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що дійсно в липні 2016 року ранкової пори, він перебуваючи за місцем свого проживання, у житловому будинку ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про місце зберігання потерпілою грошей, скориставшись відсутністю мешканців будинку, у спальній кімнаті будинку зі стіни взяв в"язку ключів, підібрав ключа до навісного замка вхідних дверей комори, відкрив його і проник в середину приміщення комори, де у пральній машинці відшукав скляну банку, в якій знаходились грошові кошти та викрав частину грошей в розмірі -800 гривень, а решту грошей залишив на тому ж місці. Після чого зачинив двері комори на замок та повернув ключі на місце. Наступного дня в такий же спосіб та з того ж місця він викрав належні потерпілій грошові кошти в сумі 600 гривень. Через декілька днів потому, вранці він в такий же спосіб та з вище вказаного місця викрав належні потерпілій грошові кошти в розмірі 400 гривень, а в обідню пору того ж дня викрав з вказаного місця та у такий же спосіб ще 500 гривень. В подальшому, знаючи, що у коморі залишились ще грошові кошти, він в такий же спосіб проник до вказаного приміщення де викрав решту грошових коштів в сумі 1200 гривень і з викраденим залишив дане приміщення. Викрадені грошові кошти витратив на власні потреби. З кількістю викраденого майна погодився.

Як показала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 у липні 2016 року вона виявила зникнення грошових коштів у сумі 3500 грн., які зберігала у підсобному приміщенні свого домоволодіння. Вказані грошові кошти знаходились до їх викрадення у скляній банці, яка знаходилась у пральній машині. При цьому вхідні двері до кладової кімнати завжди були зачинені на ключ, який вона зберігала при собі. У цій крадіжці вона запідозрила співмешканця своєї дочки, про що йому повідомила. Про те він не зізнався у вчинееному. Тому вона зробила заяву до правоохоронних органів, та обвинувачений працівникам поліції розповів про крадіжку належних їй коштів.

Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд вважає відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом лише обвинуваченого та потерпілої, а також вивченням матеріалів, що характеризують особу винного і визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Як особа за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно згідно ст.89 КК України раніше не судимий , не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням наведених вище обставин, думку потерпілої, що не наполягала на суворості призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. А тому призначає ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні, не заявлявся. Судові витрати, відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374,376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання - 3 (три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю- 1 (один) рік шість місяців.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1). не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2). повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

3). періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1