Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

11 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, з урахуванням уточнень, внесених до вказаного вироку ухвалою цього ж суду від 12 листопада 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

На підставі ст. 71 КК України, суд визначив ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням засуджений ОСОБА_2 , після звернення вироку до виконання, 12 лютого 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року по справі № 760/17812/15-к та повернути справу до суду першої інстанції для перегляду в зазначеному законом порядку, з додержанням прав та свобод, передбачених Конституцією України та Європейською конвенцією з прав людини.

Перевіривши апеляційну скаргу засудженого на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив, а також вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 , в ній оскаржується судове рішення, а саме вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року по справі № 760/17812/15-к, якого фактично не існує, оскільки у кримінальному провадженні із вказаним вище номером (кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 17.03.2015) вирок було постановлено 12 листопада 2015 року, а не 14 грудня 2015 року, як помилково зазначено в апеляційній скарзі.
Крім того, апеляційна скарга засудженого не містить в собі будь-якого обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та на підставі яких норм закону він дійшов висновку про те, що у разі скасування вироку суду справу необхідно повернути до суду першої інстанції для перегляду в зазначеному законом порядку.
Відповідно до вимог, передбачених ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції лише у випадках прямо передбачених вказаною нормою, проте у скарзі не наведено жодного з цих випадків, який би дозволив прийняти таке рішення.

До цього слід також додати, що з моменту постановлення вироку щодо ОСОБА_3 та подання ним апеляційної скарги минуло три місяці, однак останній не ставить питання про поновлення строку на оскарження вироку із зазначенням причин, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

При цьому, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_2 оскаржує вирок Солом`янського районного суду м. Києва не від 12 листопада 2015 року, а від 14 грудня цього ж року, із скарги не зрозуміло, який саме вирок йому було проголошено 14 грудня 2015 року та копію якого саме вироку він отримав 16 січня 2016 року.

Крім цього, незважаючи на положення ч. 3 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі засудженого не зазначено про його бажання або небажання брати участь у апеляційному розгляді.

Наведені обставини, є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, подана засудженим ОСОБА_2 апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням йому достатнього строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днівз дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/790/2016