ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000150 від 08.09.2016р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.3 ст.407 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у 2013 році уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки за яким зарахований у 2013 році до списків особового складу військової частини та призначений на посаду старшого майстра ремонтного відділення озброєння ремонтного взводу озброєння ремонтної роти батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 . З того ж часу він поставлений на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 березня 2014 року №1 з 24 березня 2014 року вводиться в дію нове найменування «Військова частина - польова пошта НОМЕР_2 », а також печатки та штампи, виготовлені із цим найменуванням.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, №454/2014 від 06 травня 2014 року, №607/2014 від 21 липня 2014 року, №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Відповідно до вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст.1,2,3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.11,16,30,35,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби.

Реалізуючи задумане, 18 листопала 2014 року о 08 годині військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст.11,12,16,30,35,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,2,3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд до 07 вересня 2016 року.

07 вересня 2016 року солдата ОСОБА_3 затримано працівниками Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що у 2013 році під час проходження строкової служби у військовій частині, уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки та був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та призначений на посаду старшого майстра ремонтного відділення озброєння ремонтного взводу озброєння ремонтної роти батальйону забезпечення. Проходив службу в АДРЕСА_2 , потім був направлений в Донецьку область в зону АТО, де проходив службу з квітня по серпень 2014р. Коли повернувся із зони АТО, писав рапорти командиру про надання відпустки, але йому відмовляли. Оскільки захворів батько, в якого хворе серце, тому вранці 18.11.2014р. залишив військову частину та поїхав додому в м.Нетішин Хмельницької області. Вдома допомагав батьку по господарству, працював, отримав травму хребта, лікувався, у військову частину не повертався. А 07.09.2016р. його викликали у відділок поліції. Після розмови з працівниками правоохоронних органів, прибув до військової прокуратури та повідомив, що дійсно як військовослужбовець самовільно залишив військову частину. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч.3 ст.407КК України, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується посередньо по місцю проходження служби, раніше не судимий, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, обставини, які склалися в сім`ї обвинуваченого, приймав участь в антитерористичній операції по врегулюванню кризової ситуації в Україні, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин покарання та наведених мотивів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.407КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноваженого органу з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1