Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/503/16
ун. № 759/7035/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0001664, за обвинуваченням ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , інші учасники провадження: представник потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 18.05.2016 надійшов обвинувальний акт разом з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2016 за № 0001664, з додатками стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення від 17.05.2016, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст.12 КК України є середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності від 27.01.2016, просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними.

Прокурор також не заперечував щодо укладення угоди про примирення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та закону, а також вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання угода про примирення укладена між обвинуваченою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності від 27.01.2016 від імені ФОП « ОСОБА_6 ».

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, згідно із законодавством України принципи здійснення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності хоча і роблять його подібним до юридичних осіб, однак, у приватних відносинах він залишається бути громадянином - фізичною особою.
Положеннями ч. 4 ст. 58 КПК України передбачено, що представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику. До таких процесуальних прав потерпілого належить, зокрема, право укладення угоди про примирення.

Відтак, оскільки угода про примирення від 17.05.2016 укладена ОСОБА_3 з неналежною особою ОСОБА_5 , то є всі підстави для відмови у її затвердженні.

Разом з цим, суд також не має змоги продовжити судове провадження у загальному порядку, оскільки обвинувальний акт та додані до нього додати не відповідають положенням ст. 291 КПК України, якими встановлено вимоги до обвинувального акта.

Так, згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч .2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Разом з цим, прокурором в порушеннях зазначених вимог в обвинувальному акті не міститься анкетних відомостей потерпілого ОСОБА_6 (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у затвердженні угоди про примирення від 17.05.2016 слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372, 376, 469, 471, 474 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 17.05.2016 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664, стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: