У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2016 Справа №607/1011/16-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3
Під час судового засідання на розгляд суду надійшла угода про примирення укладена 11 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
Судом виконані вимоги ч. 5 та ч. 6 ст. 474 КПК України, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що положення ч. 5 ст. 474 КПК України йому зрозумілі, він повністю визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, примирився з потерпілим, наслідки укладення угоди йому роз`яснені.
Захисник ОСОБА_7 просить суд затвердити укладену угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду, що він повністю розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечує щодо затвердження угоди, оскільки вважає, що в даному випадку вона не могла бути укладена, оскільки у кримінальних правопорушеннях, до яких відноситься злочин передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України. Сторонами угоди зазначено в її тексті про те, що правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Вказаний злочин, передбачений розділом XV "Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян та злочини проти журналістів" Особливої частини КК України. Основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, а отже укладення угоди про примирення в даному випадку не допускається. Окрім того вказаний злочин не відноситься до категорії кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.
Аналогічна позиція міститься в п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 « Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод».
З огляду на наведене, у зв`язку з тим що угода про примирення не відповідає вимогам КПК України та закону, а тому не підлягає затвердженню, а отже судове провадження слід продовжити в загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 468-474 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1