Справа №182/9501/14-к
У Х В А Л А
іменем України
05.05.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , під час здійснення розгляду у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000761 від 27.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою терміном до шістдесяти днів.

Захисник обвинуваченого просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наступне.

30.03.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2015 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу - тримання під вартою на строк не більше ніж шістдесят днів.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 року продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в слідчому ізоляторі до 08.05.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши прокурора та захисника, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою не більш як на шістдесят днів.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує можливість уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та ступінь тяжкості інкримінованих злочинів, а також те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час не відпали.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою не більш ніж на шістдесят днів в слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, до 03.07.2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3