Справа № 363/3858/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/507/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігів, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , зі слів не судимому, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на строк 60 днів, до 05 грудня 2016 року включно,-

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 22 квітня 2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки «Kia Magentis», під керуванням ОСОБА_11 прибув на територію об`єкту «Київське море» розташованого в с. Лебедівка, яка належить ТОВ «Кимо-Естейт» Вишгородського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потрапивши на територію домоволодіння, застосовуючи насильство, яке виразилось у поваленні ОСОБА_12 на землю, нанесенні тілесних ушкоджень, зв`язав останнього мотузкою та заволодів його мобільним телефоном марки «Нокіа» у кількості 2 штуки.

Після чого, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за допомогою тягача марки МАЗ 54323 д.н.з. НОМЕР_1 та причепа марки МАЗ 93866 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 та автомобільного крану марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , котрі не були попереджені про злочинні наміри ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погрузив та вивіз з території вищевказаного об`єкту 13 тон арматури, яка належить ТОВ «Кимо - Естейт». Викраденим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розпорядились на власний розсуд.

Згідно акту інвентаризації ТОВ «Кимо - Естейт» заподіяно збитків на суму 185528,62 грн.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

07 жовтня 2016 року слідчий СВ Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області подав до Вишгородського районного суду Київської області клопотання, погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області вищевказане клопотання задоволено та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 на строк 60 днів, до 05 грудня 2016 року включно. Мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 зареєстрований на території Чернігівської області, достатні дані про його суспільно-корисну діяльність у справі відсутні, сім`ї, постійної роботи та законного джерела доходів не має, а місце проживання в Києві визначено зі слів останнього. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність існування ризиків переховування від слідства та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та обрати останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту на нічний час доби з 22 години до 07 години, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок слідчого судді щодо доведеності стороною обвинувачення наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України видається досить сумнівним, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді, не наведено будь-яких доказів на обґрунтування наявності визначених чинним КПК України ризиків. Крім того, ухвала слідчого судді не містить і належного обґрунтування щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. При цьому, апелянт вказав, що слідчий суддя повинен був застосовувати правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Ходорковський проти Росії» стосовно того, що суддя повинен застосувати своє рішення тільки на доказах в юридичному сенсі. Крім того, апелянт, просить звернути увагу, що в ухвалі слідчого судді питання щодо визначення застави ОСОБА_8 взагалі не розглядалося. Більш того, в самому клопотанні слідчого також відсутні будь-які посилання на можливість обрання для підозрюваного альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою. Також, апелянт, наголошує на тому, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу разом з доданими до нього документами, не були вручені підозрюваному ОСОБА_8 , що підтверджується відсутністю розписки чи будь-якої відмітки в матеріалах справи. Таким чином, ОСОБА_8 було позбавлено можливості захисту своїх законних прав та інтересів, адже останній навіть не був ознайомлений із матеріалами клопотання.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то апелянт просить врахувати, що між ним та ОСОБА_8 договір про надання правової допомоги було укладено лише 12 жовтня 2016 року. У зв`язку із чим, копію ухвали він мав можливість отримати лише 13 жовтня 2016 року, що підтверджується датою на ухвалі слідчого судді, яка додається до даної апеляційної скарги, та розпискою, яка наявна в матеріалах судової справи. Окрім того, звертає увагу, що його підзахисному взагалі не було вручено копію оскаржуваної ухвали, що підтверджується відсутністю відповідної розписки в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , котрий клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали стосовно ОСОБА_8 та апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення як клопотання так і апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Щодо клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 то воно підлягає до задоволення, оскільки захисник ОСОБА_7 уклав договір про надання правової допомоги ОСОБА_8 12.10.2016 року, а копію ухвали зміг отримати тільки 13.10.2016 року. Копію ухвали підозрюваному ОСОБА_8 судом вручено не було, а тому для забезпечення підозрюваному права на захист необхідно поновити строк на апеляційне оскарження ухвали від 07 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_8 захиснику ОСОБА_7 .

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 то вони є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 п. 4 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Окрім того, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 не має сім`ї, постійної роботи та законного джерела доходів, а також достатні дані про його суспільно-корисну діяльність у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених законом, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому на даний час застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на строк 60 днів, до 05 грудня 2016 року включно залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: