У Х В А Л А
«25» березня 2016 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ст.309 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов зазначений обвинувальний акт з додатками, після чого було призначено підготовче судове засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор та обвинувачений висловили думку щодо можливості призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом та повідомленням сторін.

Судом, під час підготовчого засідання, не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

З метою підготовки до судового розгляду, судом вчинено дії, визначені ч. 2 ст. 315 КПК України.

На підставі наведеного суд вважає за можливе призначити зазначене кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, в підготовчі судові засідання, які призначались раніше, обвинувачений неодноразово не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв, примусові приводи виконані не були, внаслідок чого обвинуваченого було оголошено в розшук.

На цей час обвинуваченого розшукано і доставлено в підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор просив обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання на під вартою.

Обвинувачений заперечує проти обрання запропонованого прокурором запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, вважає за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Так, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Злочин передбачений даною статтею віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується дійшов до висновку, що вказані обставини свідчать про те, що існують ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Таким чином, враховуючи докази по провадженню, суд вважає, що обвинувачений може в разі знаходження на волі перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Одночасно, з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.

У разі внесення обвинуваченим застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали судді про тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, а саме з 25.03.2016 р.

Керуючись ст. ст. 177,178, 183, 331 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст..309 ч.1 КК України України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні 05.04.2016 року о 15-00 год. в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

В судове засідання викликати сторони.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.

Визначити заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 25.03.2016 р. становить 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Строк тримання під вартою встановити 60 днів, тобто до 24.05.2016 р. включно.

Початок дії Ухвали 25.03.2016р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1