Справа № 209/268/16-к
Провадження № 1-кп/209/132/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/268/16-к (пр. № 1-кп/209/132/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002230 від 03 грудня 2015 року відносно:

Стадніка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф сплачений,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015 року приблизно о 23.00 годині, маючи намір на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , напав на малознайомого ОСОБА_6 , та з використанням наявного при собі брелка у вигляді розкладного ножа, сприйнятого потерпілим, як ніж, який ОСОБА_4 тримав у руці поблизу розташування потерпілого, та погрози застосування якого ОСОБА_6 , сприймав реально та боявся за своє життя та здоров'я, тобто із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відкрито заволодів комп`ютерним планшетом моделі «Lenovo А3300» вартістю 2335,50 гривень у якому знаходилась сім картка мобільного зв`язку «Life», в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, згідно висновку експерта № 963 від 07.12.2015 року за результатами судової товарознавчої експертизи ринкова вартість комп`ютерного планшету моделі «Lenovo А3300», 2015 року випуску, станом на 02.12.2015 року складає 2335,50 гривен, на суму 2335,50 гривен.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що 02.12.2015 року він дійсно викрав у потерпілого планшет, оскільки останній заборгував йому кошти і він таким чином хотів, щоб той повернув йому борг. Однак ОСОБА_6 борг йому не повернув, а звернувся до міліції. Також пояснив суду, що дійсно коли відбирав у потерпілого планшет, мав в руках брелок, у вигляді розкладного ножа, однак застосовувати його до останнього він не мав наміру і не застосовував, однак потерпілий сприйняв його як погрозу.

Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, був пролікований у наркологічному відділенні №3 з 21.11.2008 року по 04.12.2008 року, діагноз: «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів», від подальшого нагляду у лікаря-нарколога відмовився, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні батька пенсіонера та матір інваліда 2 групи.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання своєї вини, щире каяття та повне відшкодування ним завданої шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме п. 2 передбачено, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 65 КК України суди повинні призначити покарання в межах установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставини цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати у тому числі і питання менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, неповнолітнім, жінкам, котрі у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 165 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності засудженому ОСОБА_4 змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання з покладеними на нього судом обов`язками: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речовий доказ у справі: розкладний ніж який належить ОСОБА_4 , що зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП Головного управління національної поліції Дніпропетровської області - знищити.

Речовий доказ у справі: комп`ютерний планшет моделі «Lenovo А3300» який повернутий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1