АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/33/16 оповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року,-
ВСТАНОвила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_10 від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження від 14 листопада 2015 року, внесеного до ЄДРДР за ч.1 ст.425 КК України.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року незаконною, та просить її скасувати, задовольнити їх скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Поновити строки на апеляційне оскарження, оскільки копію ухвали слідчого судді отримали 25 лютого 2016 року.
Посилаються на те, що ухвала слідчого судді є незаконна, протиправна, та така, що підлягає скасуванню.
Так, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні скарги, залишив поза увагою те, що постанова слідчого військової прокуратури від 30 листопада 2015 року є незаконною, оскільки підстави закриття кримінального провадження є надуманими, не відповідають фактичним обставинам справи та кримінального провадження, досудове розслідування проведено упереджено, не в повному обсязі та не виконані вказівки слідчого судді зазначені в ухвалі від 04 листопада 2015 року. Також не виконано вимоги вказаної ухвали слідчого судді, в якій зазначено, що органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені в її мотивувальній частині, за результатом чого необхідно прийняти законне та обгрунтоване рішення, слідчим не перевірено факт заподіяння потерпілому ОСОБА_7 істотної шкоди через відмову у його госпіталізації в ГВМКЦ ГВКГ, про спричинення якої останній вказував у своїх показах, слідчим не перевірено правомірність складання, підписання та направлення на адресу ГВМКЦ ГВКГ повідомлення від командування військової частини пп НОМЕР_1 про помилковість виданого капітану ОСОБА_7 направлення №401 на лікування після видачі цього направлення потерпілому.
Те, що в постанові слідчий посилається на висновок експерта який був отриманий незаконним шляхом та не містить висновку про наявність або відсутність істотної шкоди завданої потерпілому внаслідок відмови в госпіталізації останнього, тому даний висновок експерта не можна вважати допустимим та належним доказом згідно ст.85, 87 КПК України. Слідчим так і не було проведено слідчих дій для встановлення наявності або відсутності завданої істотної шкоди потерпілому ОСОБА_7 через відмову у його госпіталізації в ГВМКЦ ГВКГ.
Висновки слідчого судді про те, що лист командування в/ч НОМЕР_1 від 11 липня 2014 року №1/40/420 видано законно не відповідають дійсності, оскільки Інструкцією з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних сил України №200 від 16 вересня 2013 року визначений вичерпний перелік службових документів які створюються в військовій частині, причому створення інших документів не передбачено. Так за своєю формою та змістом лист командування в/ч НОМЕР_1 від 11 липня 2014 року №1/40/420 відноситься до факсограми, однак факсограма за своїм змістом не відноситься ні до одного службового документа, визначення яких зазначено в п.2.1.6. Інструкції. Ніяким нормативно правовим актом не передбачено складання документа про помилковість підписання направлення на лікування та визначення ступеня придатності для проходження військової служби, що свідчить про незаконність його складання та направлення. Таким чином згідно вимог Інструкції персональну відповідальність за зміст та законність службового листа якого було направлено факсограмою, несе особа яка його склала та підписала. Проте на досудовому слідстві не було встановлено особи яка склала даний документ та не було об`єктивно надано оцінки правомірності складання даної факсограми.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Щодо клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 про поновлення строків на апеляційне оскарження, то воно підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Як вбачається з матеріалів провадження копію ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року, потерпілий ОСОБА_7 отримав поштою 25.02.2016 року, апеляційну скаргу подав 01.03.2016 року, тобто у строк, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, в зв`язку з чим клопотання слід задовольнити та поновити потерпілому строк для подання апеляційної скарги.
Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею не повною мірою дотримано даних вимог закону і прийнято поспішне рішення виходячи з наступного.
Так, розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до висновку про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.ст. 110, 284 КПК України та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, що не відповідає фактичним обставинам справи.
У відповідності до вимог КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
В статті 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальним джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Постановою слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_10 від 30 листопада 2015 року кримінальне провадження від 14 липня 2014 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.425 КК України закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, слідчим не досліджено та не дано правової оцінки наступним фактам, які можуть мати важливе значення для встановлення істини по справі.
Так, слідчим належним чином не перевірено: факт заподіяння потерпілому ОСОБА_7 істотної шкоди через відмову у його госпіталізації в ГВМКЦ ГВКГ, про спричинення якої останній вказував у своїх показах; не перевірено чи вправі командир військової частини який не є спеціалістом в галузі медицини відкликати направлення на лікування; чи скерування факсимільним способом вказаного листа-повідомлення про помилковість видачі направлення ОСОБА_7 та відмова йому у госпіталізації не були порушенням прав останнього; чи вправі військовослужбовець звертатись в цивільні заклади при цьому не вимагати направлення з військової частини; чи є обмежені права військовослужбовця при відмові у видачі направлення на лікування та його не проведення при наявності висновку кваліфікованого спеціаліста про повторну госпіталізацію; із постанови про закриття кримінального провадження слідує, що у ході опитування полковника ОСОБА_11 встановлено що капітан ОСОБА_7 про повторну госпіталізацію не звертався, однак жодного офіційного запиту про те, чи звертався ОСОБА_7 із заявами про надання йому направлення в лікувальний заклад і як ці заяви були вирішені, відсутні, хоча представник потерпілого та сам потерпілий стверджують про те, що неодноразово зверталися з приводу цього питання; чи було перешкоджання стаціонарному проходженню військової лікарської експертизи завданням істотної шкоди та охоронюваним законом правам ОСОБА_7 ; чому маючи направлення на лікування ОСОБА_7 , при відсутності юридичної сили листа-повідомлення про помилковість направлення та при відсутності будь яких відносин підпорядкованості між командуванням частини та адміністрацією військового госпіталю, ОСОБА_7 відмовлено в госпіталізації; чи в діях інших осіб є склад кримінального правопорушення передбаченого Кримінальним кодексом України по факту відмови ОСОБА_7 в госпіталізації.
Таким чином знайшли своє підтвердження доводи потерпілого та його представника про невиконання усіх вказівок зазначених в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2015 року.
Колегія суддів вважає, що дослідження даних обставин та інших має істотне значення для встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення по даному факту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до передчасного висновку про те, що слідчий військової прокуратури прийняв вірне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим скарга представника потерпілого ОСОБА_9 є обгрунтованою та підлягає до задоволення. За таких обставин підлягають скасуванню ухвала слідчого судді та постанова слідчого як незаконні, а матеріали кримінального провадження направленню для проведення досудового розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИла:
Поновити строки на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року та постанову слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_10 від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження від 14 листопада 2015 року, внесеного до ЄДРДР за ч.1 ст.425 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження направити у військову прокуратуру Тернопільського гарнізону для проведення досудового розслідування.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2