Справа № 599/713/16-к
н.п.1-кп/599/50/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" липня 2016 р. Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000169 від 21 червня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рава Руська Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, пенсіонер, не депутат, розлучений, утриманців не має, раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

21 червня 2016 року близько 08.00 год. у обвинуваченого ОСОБА_4 , який у цей час знаходився поряд з торговою палаткою, що належить приватному підприємцю ОСОБА_5 та знаходиться на АДРЕСА_2 , виник злочинний намір спрямований на проникнення в її приміщення, з метою викрадення майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 близько 08 год. 21 червня 2016 року наблизився до місця розташування палатки та вирішив проникнути у неї через привідчинене вікно. Далі, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вікна, проник у приміщення торгової палатки ОСОБА_5 , звідки таємно від сторонніх осіб, умисно з корисливих мотивів, з - під прилавку викрав грошові кошти в сумі 182 гривні, що належали потерпілому ОСОБА_5 та залишив місце події. Внаслідок вчинення крадіжки ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 182 гривні.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що зранку 21 червня 2016 року близько 08 год. він прогулювався по вул. Б. Хмельницького у м. Зборові. Він помітив, що в торговій палатці привідчинене вікно і вирішив залізти в палатку. Переконавшись, що поблизу нікого немає і його ніхто не бачить, він відчинив вікно і через нього проник в палатку. Він не знав, що у палатці ведеться відеоспостереження. За прилавком він виявив гроші, які викрав та через вікно залишив палатку. Частину грошей він витратив на власні потреби, а частину повернув потерпілому.

Потерпілий цивільного позову не заявляв, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечував фактичних обставин справи, розміру викраденого, розкаявся у вчиненому.

Прокурор та інші особи не оспорювали фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_4 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини справи, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого.

Суд враховує особу ОСОБА_4 , який є особою похилого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, однак претензій до нього немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_4 вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1