справа № 631/138/15-к
провадження № 1-кп/631/5/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні селища Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч.2 ст.345 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000613 від 18.10.2014 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Просяне, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, працюючого водієм, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В С Т А Н О В И В:

26.09.2014 Нововодолазький районний суд, Харківської області, виніс ухвалу щодо надання дозволу старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу юстиції Харківської області ОСОБА_7 на примусове проникнення на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_5 . Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби, Нововодолазького районного відділу юстиції Харківської області, ОСОБА_7 14.10.14 року винесено постанову про залучення двох працівників органів внутрішніх справ, на час проведення виконавчих дій, а саме 17.10.2014р. на 15.00 годину за адресою: АДРЕСА_1 , для підтримання громадського порядку. 17.10.2014, діючи згідно винесеної постанови старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу юстиції Харківської області, ОСОБА_7 , о 15-00 години співробітники Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області, які знаходились у форменому одязі, у складі старшого дільничного інспектора СДІМ Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_6 , помічника дільничного інспектора СДІМ Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області, старшого сержанта міліції ОСОБА_8 та помічника дільничного інспектора СДІМ Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_9 прибули за адресою: АДРЕСА_1 , для підтримання громадського порядку.

Під час виконавчої дії, проведеної старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу юстиції Харківської області, ОСОБА_7 та накладення арешту на майно боржника ОСОБА_5 , із житлового будинку, вийшов ОСОБА_5 , який почав погрожувати ОСОБА_7 фізичною розправою, говорячи про незаконність проведених дій.

Присутні працівники міліції, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримуючи громадський порядок, та діючи згідно ст.11 Закону України «Про міліцію» почали вимагати від останнього припинити хуліганські дії та не порушувати громадський порядок, а також дати можливість державному виконавцеві завершити виконавчу дію.
ОСОБА_5 , не реагуючи на законні вимоги працівників міліції Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області, діючи умисно, почав чинити активний опір співробітникам Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області, активно протидіючи законним вимогам працівників міліції, висловлюючи при цьому погрози фізичною розправою на адресу представників відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу юстиції Харківської області та стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_5 , штовхнув ОСОБА_6 , хватаючи його руками за верхній одяг, зваливши при цьому останнього на землю, тобто фізично активно протистояв здійсненню працівниками міліції своїх службових обов`язків щодо підтримання громадського порядку, спричинивши при цьому ОСОБА_6 синець з травматичним набряком м`яких тканин в області зовнішнього кутка лівого ока, нанісши один удар кулаком правої руки, який згідно висновку судово-медичної експертизи №137-НВ/14 від 15.12.2014 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, відповідно до п.2.3.5. «Правил» судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого Наказом №-6 МОЗ України від 17.01.1995, та зірвавши кріплення пагона (ґудзик) на зимовій куртці з лівого плеча. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи в межах службових повноважень, застосували до ОСОБА_5 , міри фізичного впливу для припинення опору з боку останнього.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та по суті справи пояснив, що він дійсно при вище викладених обставинах скоїв правопорушення по відношенню до працівника міліції. Обвинувачений визнаючи свою вину в повному обсязі просить суд не застосовувати до нього суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі, задовольнити клопотання потерпілого та призначити покарання умовно. ОСОБА_5 в судовому засіданні відмітив, що він повністю зробив для себе відповідні висновки, а також завірив суд, що в подальшому не допустить зі свого боку подібних правопорушень.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому в вину злочині найшла своє повне підтвердження в показах і самого потерпілого.

Так потерпілий від злочину ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно перебував в складі групи при проведенні виконавчих дій виконавчою службою і в ході забезпечення порядку з боку громадянина ОСОБА_5 по відношенні до нього, як працівника міліції, мало місце насильство, тобто умисне заподіяння йому, як працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків та пошкодження його міліцейського, форменого одягу. Потерпілий в повній мірі підтримав пред`явлене обвинувачення та висловив свою думку, що він лише виконував свій службовий обов`язок і ніяких особистих мотивів завдання йому тілесних ушкоджень та пошкоджень одягу у ОСОБА_5 не було. У судовому засіданні потерпілий просить суд не застосовувати до ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням його волі, а обмежитися умовним видом покарання надавши ОСОБА_5 таким чином можливість виправитися та стати на шлях добросусідства та відновлення родинних відносин між сторонами виконавчого провадження.

Крім пояснень потерпілого вина обвинуваченого ОСОБА_5 найшла своє повне підтвердження в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 який в повній мірі підтвердив свої пояснення та розкрив механізм вчинення правопорушення з боку ОСОБА_5 при нанесення йому тілесних ушкоджень. А також фото таблицею до даної процесуальної дії.

Обставини на які вказує потерпілий повністю найшли своє підтвердження в сукупності показів учасників процесу та не викликають сумніву у суду.

Пояснення потерпілого послідовні, логічні і повність викривають ОСОБА_5 в скоєнні відповідного злочину розкриваючи механізм нанесення тілесних ушкоджень та локалізацію даних пошкоджень на тілі потерпілого, що також повністю відповідає висновку судово-медичної експертизи №164-НВ/14/137-НВ/14 від 15.12.2014 року де відображені наступні тілесні ушкодження: синець з травматичним набряком м`яких тканин в області зовнішнього кутка лівого ока, відноситься до легких тілесних ушкоджень, відповідно до п.2.3.5. «Правил» судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого Наказом №-6 МОЗ України від 17.01.1995р. До небезпечних для життя дані пошкодження не відносяться.

Крім того допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 а також представники державної виконавчої служби ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , та свідки даної події ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 даючи свої вільні пояснення під присягу в повній мірі підтвердили винну поведінку правопорушника ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому в вину злочині, підтвердивши таким чином і покази потерпілого.

Судом пояснення учасників процесу визнаються як належні докази по справі.

Судом також досліджені інші докази які є суттєвими для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Так із дослідженого протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2014 року встановлено. що дійсно місцем вчинення протиправних дій громадянином ОСОБА_5 було його домоволодіння на територію якого учасники виконавчого провадження проникли та проводили певні виконавчі дії на законних підставах, дана обставина не викликає жодного сумніву та не потребує додаткового доказування.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому в вину злочині повністю підтверджена, а дії його правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь його винуватості, а також дані, що характеризують обвинуваченого як особу, те що він повністю визнає свою провину та кається в скоєному, співпрацював з слідством та судом при розкритті даного злочину, та встановленні істини по справі, одночасно суд не може залишити без особливої уваги і той факт, що обвинувачений своїми діями направленими на примирення дійшов до згоди з потерпілим, досяг з його боку порозуміння і який в свою чергу просить суд застосувати до обвинуваченого покарання не пов`язане з позбавленням волі, обмежившись умовним видом покаранням. Суд враховуючи обставини які пом`якшують відповідальність, каяття, а також враховуючи відсутність обставин які обтяжують відповідальність, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді обмеження волі на певний строк в мінімальних межах санкції статті, Кримінального Закону згідно зі ст.61 КК України.

Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства в умовах суспільно корисної праці з застосуванням до нього ст.75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, КПК України суд, -

З А С У Д И В

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України та застосувавши ст.61 КК України призначити йому покарання ОДИН рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на ОДИН рік.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.392-395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

З оригиналом згідно
Вирок набрав законної сили