Справа № 570/1647/16-к
номер провадження 1-в/570/952/2016
У Х В А Л А
іменем України
18 квітня 2016 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13 лютого 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 164 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 4 місяці обмеження волі; 18 березня 2014 року вирок набрав законної сили,

в с т а н о в и в:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання. У клопотанні просить визнати неправомірним і таким, що не відповідає матеріалам контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 висновок комісії Городоцького виправного центру Державної пенітенціарної служби в Рівненській області, який викладено в протоколі № 1 від 05 січня 2016 року. По наслідкам вирішення такого питання просить звільнити його умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання.

Прокурор подав до суду письмову заяву про проведення судового засідання без фіксування технічними засобами. Вказав, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого підтримує.

Представник Городоцького ВЦ (№131) подав заяву, у якій просить подання про умовно-дострокове звільнення розглянути без його участі. Надав суду для ознайомлення особову справу засудженого.

Засуджений подав до суду заяву, в якій просить його клопотання задоволити, а справу розглянути без його участі.

Відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений в своєму клопотанні звернувся із проханням визнати неправомірним та скасувати рішення комісії виправного центру. Просив його клопотання задоволити. Зазначив, що він набув право на звільнення його від відбування покарання умовно-достроково. В своєму клопотанні засудженим зазначено, що під час відбування покарання в Городоцькому виправному центрі УДПтС України в Рівненській області засуджений працював, вимог режиму не порушував, має лише заохочення, стягнення погашені в установленому законом порядку, станом на даний час відбув необхідну частину покарання.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

ОСОБА_3 був засуджений 13 лютого 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 164 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 4 місяці обмеження волі. Згідно матеріалів справи та характеристики засудженого з 04 квітня 2014 року він відбуває покарання в Городоцькому ВЦ № 131 УДПтС України в Рівненській області, як засуджений до обмеження волі. За час відбування покарання у Городоцькому виправному центрі характеризується посередньо, до роботи відноситься задовільно, стягнення погашені на даний час в установленому законом порядку. На даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті ПАТ "Рівнеазот".

Однак, всупереч наявним даним про особу засудженого ОСОБА_3 , 05.01.2016 року засіданням комісії установи за протоколом № 1 засудженому відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення. Такий висновок суперечить даним про особу, викладеним у згаданому протоколі засідання і є безпідставним та необґрунтованим.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення «може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення». При цьому КВК України визначає «виправлення» як «процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки». Тобто мова йде про психологічну характеристику, встановити яку на практиці виявляється неможливим. Це призводить до того, що єдиним індикатором для дострокового звільнення стає «хороша поведінка», а вона часто оцінюється на підставі банального кількісного переважання дисциплінарних заохочень над стягненнями та/або позитивних особистих відносин із адміністрацією.

Слово «може» при цьому використовується для заперечення існування суб`єктивного права на умовно-дострокове звільнення навіть за наявності «хорошої поведінки». Доктрина навіть створила спеціальну категорію на заміну категорії «законний інтерес», яка означає, що особа не має права на дострокове звільнення навіть за умови задоволення вимог-підстав для його реалізації, а лише може клопотати з цього приводу.

Усе це призводить до повного та безмежного розсуду адміністрації установ виконання покарань та, як наслідок, стає інструментом боротьби із засудженими, які або негативно себе поводять, або, наприклад, багато скаржаться чи намагаються скаржитись на умови відбування покарань, на неналежне поводження з ними.

Оскільки з досліджених судом документів контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він позитивно характеризується за будь-яких обставин, своєю поведінкою за даними характеристик став на шлях виправлення, працевлаштований на контрагентських об`єктах, за що навіть заохочувався, має заохочення, рішення комісії установи з викладенням позиції «не довів свого виправлення» є необґрунтованим та таким, що порушує права засудженого знати, якої поведінки йому слід дотримуватись, щоб отримати можливість бути звільненим умовно-достроково.

Досліджені у судовому засіданні матеріали контролю за поведінкою засудженого дозволяють суду впевнено говорити про наявність у засудженого підстав для умовно-дострокового звільнення його від відбування невідбутої частини покарання, та про скасування рішення комісії виправного центру внаслідок невідповідності висновків комісії об`єктивним даним про особу засудженого.

На підставі наведеного та вимог ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд:

у х в а л и в:
Клопотання про визнання неправомірним і таким, що не відповідає матеріалам контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 висновку комісії Городоцького виправного центру УДПтС України в Рівненській області, який викладено в протоколі № 1 від 05 січня 2016 року задоволити.

Визнати неправомірним і таким, що не відповідає матеріалам контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 висновок комісії Городоцького виправного центру УДПтС України в Рівненській області, який викладено в протоколі № 1 від 05 січня 2016 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на три місяці шістнадцять днів.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, захисниквправі подати апеляції до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1