Дата документу 07.03.2016 Справа № 554/1647/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 554/1647/16-к

№1кс/554/2058/2016

07.03.2016 м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
представника служби у справах
неповнолітніх ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000342 від 05.03.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кондопога РФ, громадянина України, учня 1 курсу ПТУ № 6 м.Кременчука, неодруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
в с т а н о в и л а:

до суду надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 в даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
У зв`язку з цим, ініціатор клопотання, із урахуванням ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкості вчиненого та особи підозрюваної просить слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, як альтернативний запобіжний захід обрати заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, тобто 27560 грн.
У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин; проживає у іншому населеному пункті, віддаленому від місця знаходження органу досудового розслідування; через тяжкий матеріальний стан може бути схильним до вчинення нових кримінальних правопорушень та не зможе з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, не має стійких соціальних зв`язків.
Підозрюваний заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки навчається, має постійне місце проживання, отримує підвищену стипендію у зв`язку із наявністю у нього статусу сироти. На сьогоднішній день перебуває на утриманні держави, внаслідок чого забезпечений безкоштовним трьохразовим харчуванням та проживанням у гуртожитку. Підозрюваний та захисник просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Представник служби у справах неповнолітніх ОСОБА_7 при прийняття рішення покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, представника служби у справах неповнолітніх, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:
в даний час Ленінським відділенням поліції Октябрського відділу поліції Головного управління НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000342 від 05.03.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Із клопотання слідує, щоОСОБА_5 05.03.2016 року приблизно о 04.00 год. разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу під`їзду №2, будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника ОСОБА_10 , всупереч волі останнього, за попередньою змовою, реалізуючи виниклий умисел на заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, після злому дверного замка, проник до салону автомобіля марки «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_1 . За допомогою ключа, який знаходився в салоні автомобіля на приборній панелі, ОСОБА_5 , привів у дію двигун транспортного засобу та від`їхав на ньому з місця, де стояв автомобіль близько 100-200 м у дворі між будинками № 11 по вул. О. Бідного та будинку № 24 по вул. Миру в м.Полтаві. Поблизу даного будинку автомобіль зупинився, після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 із застосування фізичної сили, шляхом штовхання, діючи спільно, перемістили автомобіль на відстань близько 5 метрів від місця його фактичного знаходження поблизу будинку № 24, що по пр. Миру в м. Полтава. Таким чином, встановивши контроль над транспортним засобом та перемістивши його в просторі з місця первинного знаходження, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 заволоділи автомобілем «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 60000 грн. (зі слів потерпілого).
05.03.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 05.03.2016 року о 13 годині 30 хвилин.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.
Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, при обранні щодо неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу застосовуються положення КПК про загальні підстави та порядок обрання запобіжних заходів з обов`язковим урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять.
Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177,178,183 КПК України.
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи.
Таким чином, у відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, так і особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» - при обранні запобіжних заходів враховуються стан здоров`я неповнолітнього, його сімейний і матеріальний стан, стосунки з батьками, дієвість існуючого контролю за його поведінкою, вид діяльності, місце проживання, дані про попередні судимості, соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, поведінка під час провадження в цій чи іншій кримінальній справі, наявність факторів, обставин чи визнання ним моральних цінностей, які дозволяють прогнозувати його поведінку.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Проаналізувавши доводи прокурора вважаю, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України знайшов своє підтвердження.
Так, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 в даний час проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а отже у іншому населеному пункті віддаленому від місця знаходження органу досудового розслідування.

При цьому, із наданих на розгляд слідчому судді матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою раніше несудимою, до кримінальної відповідальності не притягувався. Одночасно слід звернути увагу на той факт, що слідчим не надано будь яких даних, які б характеризували особу підозрюваного, його відношення до навчання. У судовому засіданні встановлено, що останній являється учнем 1 курсу ПТУ № 6 м.Кременчука, має статус сироти, отримує підвищену стипендію (близько 900 грн.), знаходиться на утриманні держави та має пільги у вигляді безкоштовного трьохразового харчування та проживання у гуртожитку.

Таким чином, вважаю, що ризик, визначений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеним прокурором.

Відповідно до положень ч. 3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року) - обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні наявність іншої підстави (підстав) або ризику, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, при обранні запобіжного заходу слід враховувати стан здоров`я неповнолітнього, його сімейний і матеріальний стан, дієвість існуючого контролю за його поведінкою, вид діяльності, місце проживання, соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, поведінка під час провадження в цій чи іншій кримінальній справі, наявність факторів, обставин чи визнання ним моральних цінностей, які дозволяють прогнозувати його поведінку.
Так, слід звернути увагу на той факт, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків за місцем свого проживання, має статус сироти. Однак, останній перебуває під опікою навчального закладу, в якому проходить навчання та проживає.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 в даний час навчається, отримує стипендію розмір якої складає близько 900 грн., забезпечений харчуванням.

Окрім цього, своєю поведінкою після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 не чинив перешкоди у розкритті даного злочину, про що повідомив у судовому засіданні слідчий.

Під час розгляду клопотання підозрюваний вказав на можливість виявлення у нього захворювання туберкульоз за результатами флюорографічного дослідження, однак документально підтверджуючий даних з цього приводу слідчому судді не надано.

Частиною 4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 частини 1 цієї ж статті, але не доведе обставини , передбачені п.3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Так, в наданих матеріалах прокурором наведено вагомі докази, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; даними протоколом огляду від 05.03.2016.

Таким чином, приймаючи до уваги здоров`я неповнолітнього, його вік, матеріальний стан, статус сироти, дієвість існуючого контролю за його поведінкою з боку навчального закладу, неможливість отримання більшого доходу внаслідок навчання, наявність постійного місця проживання, поведінка під час провадження в цій справі, наявність повідомлення про підозру, обставини справи, наявність ризику, визначеного п.п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, який є доведеним прокурором, приходжу до висновку про можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, про який просять підозрюваний і захисник.
При цьому, поза увагою не може залишатися тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.
В силу ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу.

Як встановлено у судовому засіданні, учбовий процес у ПТУ № 6 м.Кременчук триває із 08 години до 15 години.

З урахуванням викладеного, положень ч. 4 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на визначений час доби у робочі дні (навчання) та цілодобово у вихідні та святкові дні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 цієї статті, так як їх необхідність встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, вважаю, що подане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів та підстав для застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою відносно неповнолітнього.
Керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 179, 182, 183, 194, 492 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и л а:
клопотання старшого слідчого відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000342 від 05.03.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кондопога РФ, громадянина України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 : у робочі дні із 15 годин 30 хвилин до 07 годин 30 хвилин та у вихідні дні (субота і неділя) та святкові дні цілодобово, строком на 60 діб.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на час дії даного запобіжного заходу наступні обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду згідно телефонного чи поштового виклику;
-не відлучатися із м. Кременчука Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, навчання;
-утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_9 .
Термін дії ухвали закінчується о 18 годині 00 хвилин 06 травня 2016 року (включно).
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 та слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1