Справа № 397/1646/15-к
н/п : 1-кп/397/18/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2016 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка в залі судових засідань Олександрівського райнного суду Кіровограсдкської області кримінальне провадження №0000113 (судовен провадження №397/1646/15-к н/п 1кп /397/18/16) по обвинуваченню ОСОБА_3 , 1972 року народження, місяця червня числа 15, уродженця с. Камінь-Риболов Ханкайського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта - професійно технічна, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , солдата, механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 3 взводу 2 автомобільної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, нез`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнногостану.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , займаючи , на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року, посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 3-го взводу 2-ї автомобільної роти, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи придатним для проходження військової служби, 14 жовтня 2015 року, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно з відпустки на військову службу без поважних причин. Він ще продовжував не з`являтися на службу без поважних причин в умовах особливого періоду в військову частину НОМЕР_1 до моменту його добровільного прибуття у військову частину 07 грудня 2015 року.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.4 ст. 407 КК України.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 407 КК України, так як він, будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 14 жовтня 2015 року не з`явився вчасно на службу з відпустки та продовжував нез`являтися на військову службу до військової частини без поважних причин, і, куди він добровільно повернувся лише 07 грудня 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний під час судового розгляду, вину в скоєнні кримінального правопорущення визнав, суду пояснив, що його мобілізували на військову службу 28 липня 2015 року. Він проходив військову службу в в/ч НОМЕР_3 . 06 жовтня 2015 року він поїхав у відпустку, з якої повинен був повернутися 14 жовтня 2015 року. Оскільки напередодні від`їзду до військової частини його побили і він був весь у синцях, тому він не захотів у такому стані повертатися до військової частини. Повернувся від добровільно до військової частини лише у грудні 2015 року. В скоєнному він розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження як в його показах так і впоказах свідка, допитаного в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 проходив військову службу в в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 на посаді механіка в автомобільній роті. В жовтні 2015 року його відпустили у відпустку до себе до дому. 14 жовтня 2015 року він повинен був повернутися у військову частину, але - не повернувся. Йому неодноразово телефонували на його мобільний телефон, але він не відповідав. Повернувся ОСОБА_3 до військової частини лише в грудні 2015 року. Він розповідав йому, що не повернувся вчасно з дому до в/ч, так як його побили і він був весь в синцях. По медичну допомогу до лікарні він не звертався. Він добровільно з`явився у військову частину у грудні 2015 року.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 407 КК України знайшла своє підтвердження також і в матеріалах кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.

Витягом з кримінального провадження №0000113 підтверджується, що до Єдиного реєстру досудового розслідування 29.10.2015 року внесено повідомлення про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, а саме, що 14.10.2015 року військовослужбовець, призваний за частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , не з`явився вчасно на службу з відпустки без поважних причин в умовах особливого періоду та продовжує не з`являтися на службу дотепер. ( а.к.п.1).

Повідомленням про кримінальне правопорушення підтверджується, що військовослужбовець ОСОБА_3 , після закінчення відпустки за сімейними обставинами (наказ командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 №279 від 06.10.2015 року, терміном 10 діб, з 06.10.2015 року по 14.10.2015 року), не з`явився на службу 15.10.2015 року по теперішній час. Проведеними розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_3 не встановлено. Станом на 28.10.2015 року солдат ОСОБА_3 до військової частини не прибув. Таким чином в діях солдата ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.к.п.2).

Актом службового розслідування від 18.10.2015 року підтверджується, що було проведено службове розслідування щодо самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини або місця служби (а.к.п. 4-9).

Наказами №03 від 15.10.2015 року та №04 від 18.10.2015 року підтверджується, що було проведено службове розслідування по дослідженню події щодо самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини або місця служби, в ході чого було встановлено, що ОСОБА_3 не з`явився з відпустки за сімейними обставинами у встановлений термін, на телефонні дзвінки не відповідав, вжитими заходами встановити місце його перебування не можливо (а.к.п. 10-11, 12- 16).

Витягом з наказу №258 від 15.09.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 прибув в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 , приступив до своїх обов`язків, зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення (а.к.п.19).

Витягом з наказу №271 від 01.10.2015 року підтверджується, що солдата ОСОБА_3 призначено механіком відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 3 взводу 2 автомобільної роти та з 01.10.2015 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.к.п.20).

Витягом з наказу №279 від 06.10.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 вважається таким, що вибув у відпустку в зв`язку з сімейними обставинами з 06.10.2015 року по 14.10.2015 року (а.к.п. 21).

Рапортом від 05.10.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 просив надати йому відпустку за сімейними обставинами в зв`язку з тяжким станом здоров`я дружини, терміном 7 днів без урахування часу необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад (а.к.п.22).

Рапортом від 15.10.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 не з`явився з відпустки за сімейними обставинами, на телефонні дзвінки не відповідає. В частину повинен був з`явитися до 24 год. 14.10.2015 року (а.к.п.23).

Службовою характеристикою військової частини польова пошта НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_3 за час проходження служби в військовій частину допускав порушення військової дисципліни, намагався уникнути відповідальності за доручену справу, за характером скритний (а.к.п. 24).

Службовою карткою підтверджується, що ОСОБА_3 заохочень та стягнень не мав (а.к.п. 28-29).

Згідно наказу №182 від 30.07.2015 року ОСОБА_3 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період, до військової частини НОМЕР_4 (а.к.п.73-74, 77).

Повідомленням про підозру від 22.12.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.к.п. 82-87).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості скоєнного; обставини справи; особистість обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, ним скоєно тяжкий злочин.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є його щире каяття.

Обставин, які обтяжуюєть покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є повнолітнім (а.к.п. 25-26, 71), військовозобов`язаний (а.к.п. 72), за час проходження служби з вересня 2015 року у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 до медичного пункту та за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку не перебував (а.к.п. 66), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 68), раніше не судимий (а.к.п. 79).

Враховуючи вищевикладене, і те, що хоча ОСОБА_3 є особою раніше не судимою і до військової частини повернувся добровільно, але за місцем проходження служби він характеризується негативно, ухилявся від судового слідства, тому суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 необхідним та достатнім може бути покарання пов`язане з позбавленням волі.

Керуючись ст.369, ст. 370, ст. 371,ст. 373, ст. 374 КПК України суд -,

у х в а л и в в и р о к :
Визнати винними та засудити ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.407 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст. 407 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки .

Строк відбуття міри покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - з 12 години 45 хвилин 25 травня 2016 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою - тримання під вартою.

Згідно ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 зарахувати у міру покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 25 травня 2016 року по 05 вересня 2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя (підпис)
КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8