Справа № 128/1229/16-к
Провадження №11-кп/772/1305/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «20» жовтня 2016 у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відео конференції клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва громадянина
України, українця, судимого:
-23.06.2004 року Апеляційним судом Київської
області за ст. ст. 115 ч.2 п.4, 152 ч.3, ст. 15 ч.2
ст.153 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26 серпня 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.08.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, за вироком Апеляційного суду Київської області від 23.06.2004 року.
Згідно матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Апеляційним судом Київської області від 23.06.2004 року за ст. ст. 115 ч.2 п.4, 152 ч.3, ст. 15 ч.2 ст.153 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі, з тих підстав, що в його сім`ї тяжкий стан, батько після інсульту, а мати страждає на невиліковне захворювання.
Не погодившись із рішенням суду, захисник адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого в застосуванні до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, в зв`язку з її незаконністю. Звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбуванняпокарання на підставі ст. 81 КК України.
Свої вимоги захист мотивувала тим, що за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, про що свідчать 11 заохочень, до суспільно корисної праці ставиться позитивно, ввічливий, охайний, а тому на її думку є всі підстави звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання умовно достроково.
Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 раніше судимий, по даній справі засуджений Апеляційним судом Київської області від 23.06.2004 року за ст. ст. 115 ч.2 п.4, 152 ч.3, ст. 15 ч.2 ст.153 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі.
Початок строку: 11.11.2003 року.
Кінець строку: 09.12..2017 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2016 року, згідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в строк відбування покарання період з 12.11.2003 року по 14.10.2004 року. Початок строку відбуття ним покарання відліковується з 12.11.2003 р., кінець строку 09.12.2017 р., з урахуванням ухвали суду від 18.01.2016 року.
На підставі вимог ст. 81КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Аналіз положень ч.ч.1,2 ст. 81 КК України, приводить суд до висновку , що прийняття процесуального рішення судом про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання - це право суду , а не його обов*язок, при наявності умови , що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів перед судом своє виправлення.
Відповідно до положень викладених в п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, однак суд не обґрунтував у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні клопотання , а тільки зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, що не являється підставою відмови в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії . Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, адміністрацією Стрижавської ВК №81 до засудженого ОСОБА_6 11 разів застосовувались заходи заохочень. Разом з тим, одночасно із вказаними заохоченнями до нього також застосовувались 9 заходів стягнення.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони , має 11 заохочень, працює, формально відбув не менше трьох чвертей строку покарання за сукупністю злочинів за вироком суду , але як вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції , ОСОБА_6 засуджений за тяжкі злочини, з яких: один - особливо тяжкий злочин ( умисне вбивство , вчинене з особливою жорстокістю) , а два інших тяжкий та середньої тяжкості злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості ( згвалтування неповнолітньої потерпілої та закінчений замах на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинений повторно щодо неповнолітньої потерпілої, повторно, особою , яка вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.152 КК України) , форму вини, обставини вчинення засудженим вищевказаних злочинів.
Крім того, що засудженому, на підставі ухвали суду від 18.01.2016 року із застосуванням положень ч.5 ст.72 КК України, строк призначеного покарання за даним вироком перерахований та зарахований строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за період з 12 листопада 2003 року по 14 жовтня 2004 року, кінець якого припадає на 09.12.2017 році, що являється покращенням становища засудженого.

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати при умовно достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги враховує і ту обставину, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий за корисні умисні злочини
З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 26.08.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , - залишити без зміни.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: