Справа № 529/558/16-к
УХВАЛА
за результатами розгляду скарги
25 травня 2016 року смт Диканька

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області:

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні районного суду в смт Диканька скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Диканського районного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свою скаргу ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що 15 квітня 2016 року вона звернулася до Диканського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вигляді завідомо неправдивого повідомлення слідчому про вчинення злочину нею, скаржницею, в якій просила відомості про цей злочин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомити її про хід досудового розслідування.

Однак, вказує скаржниця, 19 травня 2016 року вона отримала висновок, затверджений начальником СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про те, що вказані вище відомості про вчинення злочину до ЄРДР не внесені через відсутність для цього підстав.

Посилаючись на те, що така відмова слідчого суперечить вимогам ст. 214 КПК України та свідчить про бездіяльність слідчого, який зобов`язаний протягом 24-ох годин з дня отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, внести відомості про нього до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, скаржниця просить у своїй скарзі зобов`язати начальника СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості по її заяві від 15 квітня 2016 року про вчинене кримінальне правопорушення та розпочати його досудове розслідування.

При розгляді справи в судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_6 вимоги підтримали та просили їх задоволити з обставин, викладених у скарзі та в судовому засіданні.

Начальник слідчого відділення та прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували. При цьому вказували на правомірність дій працівників Диканського ВП ГУНП в Полтавській області, оскільки заява ОСОБА_3 з посиланням нею на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не містила обставин, які б свідчили про наявність у її діях ознак злочину, передбаченого ст. 383 ч.1 КК України. Зазначили, що у зв`язку з вище викладеним заява ОСОБА_3 була розглянута Диканським ВП ГУНП в Полтавській області у порядку, визначеному ЗУ "Про звернення громадян," та їй була надана письмова відповідь про відсутність у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, а тому і підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР.

Розглянувши матеріали скарги, вислухавши доводи скаржника, його представника адвоката ОСОБА_6 , начальника слідчого відділення та прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні скаргу на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 подала у десятиденний строк з дня отримання нею письмової відповіді слідчого, у якій вона оскаржує відмову у внесенні відомостей про вчинення на її думку кримінального правопорушення до ЄРДР, що відповідає положенням ст.ст. 303, 304 КПК України, яка відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК України розглядається слідчим суддею місцевого суду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Диканського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою від 15 квітня 2016 року про вчинення на її думку злочину ОСОБА_7 у вигляді завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, а саме повідомлення про завдання скаржницею їй тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, ця заява була зареєстрована у журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Диканського ВП ГУНП в Полтавській області за вхідним номером 548 від 18 квітня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення при наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Порядок реєстрації органами поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події регулюється Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 року, а також Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудоваих розслідувань, затвердженого наказом Генпрокурора України № 69 від 17.08.2012 року.

Відповідно до цих нормативних актів до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відмості про кримінальне правопорушення лише тоді, коли виклад обставин, зазначених у заяві громадянина, з очевидністю свідчить про вчинення кримінального правопорушення /п. 2.1 розділу першого та п. 1.2 розділу другого Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань/.

Пунктом 5 розділу III Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, передбачено, що заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу поліції, у яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації їх у журналі єдиного обліку доповідаються уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки для розгляду та прийняття рішення згідно із ЗУ "Про звернення громадян" або Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із наданих на запит слідчого судді матеріалів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області щодо перевірки за заявою ОСОБА_3 від 15 квітня 2016 року з приводу завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_7 про вчинення скаржницею злочину вбачається, що працівниками Диканського ВП ГУНП в Полтавській області була проведена перевірка наявності як ознак, так і складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_7 , передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України.

За результатами проведеної перевірки працівниками поліції було встановлено, що 14 березня 2016 року ОСОБА_8 звернулася по телефону "102" з повідомленням про те, що невідома особа нанесла тілесні ушкодження її дочці ОСОБА_7 .

При виїзді працівників поліції на місце пригоди потерпілою ОСОБА_7 було написано заяву про вчинення відносно неї кримінального правопорушення у виді спричинення тілесних ушкоджень невідомою особою. Цього ж дня, 14 березня 2016 року по даному факту було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ознаками ст. 125 ч. 1 КК України за № 0000068.

Як вбачається з оглянутих в судовому завсіданні матеріалів закритого кримінального провадження № 0000068 потерпіла ОСОБА_7 при дачі пояснень вказувала, що тілесні ушкодження їй були завдані у темряві і вона не змогла впізнати особу нападника. У зв`язку із цим в усіх матеріалах справи вказано, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 було завдано невідомою особою.

Із пояснень потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що відповідаючи на стандартне запитання слідчого щодо наявності у неї підозр щодо особи, яка могла вчинити дане кримінальне правопорушення, вона вказувала, що підозрює ОСОБА_3 , так як між ними давно мають місце неприязні відносини і остання раніше погрожувала їй фізичною розправою.

Як вбачається із змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 15 квітня 2016 року заявниця зазначала, що ОСОБА_7 повідомила органи поліції про те, що саме вона, заявниця нанесла їй тілесні ушкодження, що в свою чергу не відповідає дійсності, оскільки жодних тілесних ушкоджень вона їй не завдавала, тобто за твердженням заявниці, ОСОБА_7 навмисно здійснила завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Склад злочину, передбаченого в ст. 383 ч. 1 КК України, є формальним, його об`єктивна сторона вичерпується дією, яка становить неправдиве, тобто таке, що не відповідає дійсності, повідомлення про вчинення злочину, яке направлене суду, прокурору, слідчому або органу дізнання.

На підставі ст. 383 ч. 1 КК України відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину наступає у разі наявності в діях суб`єкта прямого умислу. Суб`єктивна сторона злочину характеризується тільки прямим умислом, оскільки вказівка закону на завідомо неправдивий характер повідомлення, свідчить про усвідомлення винним того, що повідомлені ним на адресу відповідних органів відомості не відповідають дійсності, і його бажання вчинити такі дії. Помилкова думка особи про характер відомостей, які нею повідомляються (тобто її впевненість у тому, що відомості відповідають дійсності), виключає відповідальність за ст. 383 КК України.

Виходячи із викладених вище положень чинного законодавства України, за результатами проведеної перевірки працівниками Диканського ВП ГУНП в Полтавській області за заявою ОСОБА_3 від 15 квітня 2016 року щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України, було винесено висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення у діях, описаних заявницею у її заяві про злочин.

Дослідивши та оцінивши у сукупності надані Диканським ВП ГУНП в Полтавській області матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, заслухавши доводи скаржниці, її представника, начальника слідчого відділення та прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що вище вказаний висновок Диканського ВП ГУНП в Полтавській області про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України у діях ОСОБА_7 є вірним та обгрунтованим.

Так, відповідно як до ст. 214 КПК України, так і вказаних вище нормативних актів органів поліції та органів прокуратури, відомості про вчинене кримінальне правопорушення реєструються у Єдиному реєстрі досудових розслідувань лише при наявності очевидних ознак в діях певної особи ознак злочину, передбачених ст. 11 КК України.

Як встановлено при розгляді скарги слідчим суддею шляхом аналізу наявних у матеріалах перевірки документів та пояснень скаржниці, слідчого і прокурора, ОСОБА_7 при відібранні у неї пояснень назвала у якості підозрюваної особи ОСОБА_3 у зв`язку із давніми неприязними відносинами між ними, при цьому вона вказала, що лише підозрює дану особу, а не достовірно знає, що саме вона завдала їй тілесні ушкодження, адже у всіх своїх показаннях потерпіла вказувала, що не впізнала особу нападника. Тобто ОСОБА_7 просто висловила свою думку щодо можливості вчинення даного злочину скаржницею, а не умисно, завідомо неправдиво, точно вказала слідчому про винність ОСОБА_3 у завданні їй тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України характеризується лише прямим умислом, а помилкова думка особи про характер відомостей, які нею повідомляються (тобто її впевненість у тому, що відомості відповідають дійсності), виключає відповідальність за ст. 383 ч. 1 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчі органи обгрунтовано зробили висновок про відсутність у діях ОСОБА_7 і ознак злочину у вигляді завідомо неправдивого повідомлення про злочин слідчому чи органу дізнання.

Виходячи з наведеного, слідчий обгрунтувано, перевіривши викладені у заяві ОСОБА_3 відомості про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України, прийшов до висновку про відсутність у цій заяві обставин, які б з очевидністю свідчили про вчинення нею даного злочину та необхідності внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання начальника СВ Диканського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 та розпочати його досудове розслідування, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити за її безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала згідно ч. 3 ст. 307, ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області ОСОБА_1