Справа № 159/1363/16-к
Провадження № 1-кп/159/98/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши обвинувальний акт, що надійшов з прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 14 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковеля, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, працездатного, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 13.02.2016 року, близько 22-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті квартири за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на побутовому ґрунті, керуючись метою умисного протиправного заподіяння смерті останній, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, умисно наніс їй декілька (не менше чотирьох) ударів ножем в життєво-важливі ділянки тіла - в область грудної клітки та живота, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран тулуба: правої підреберної ділянки нижче реберної дуги по середньоключичній лінії, мезагастральної ділянки, грудної клітки латерально вліво від мечевидного відростка, грудної клітки зліва в десятому міжребер`ї по середньоаксілярній лінії, проникаючої в черевну порожнину, з розвитком шоку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 38 від 16.03.2016 року за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав суду показання про те, що він повністю згідний з викладеними у обвинувальному акті фактами, все сталося саме так, як там зазначено. Він проживав в орендованій квартирі з ОСОБА_9 приблизно місяць до трагічного дня. В той вечір вони посварилися через те, що ОСОБА_9 знову перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В орендованій квартирі конфлікт продовжився через вилиту ним пляшку пива, яку принесла ОСОБА_9 та інші непорозуміння, що склалися між ними. Він не пам`ятає коли і звідки у нього в руках опинився ніж, яким він вдарив ОСОБА_9 декілька разів, а коли вона почала опускатися на підлогу, то він кинувся надавати їй допомогу. А потім попросив сусіда викликати швидку допомогу і по приїзду медиків допомагав їм рятувати ОСОБА_9 , яку, в подальшому відправили в лікарню, де вона через добу померла. Він щиро кається у скоєному та просить суворо його не карати. Матеріальну шкоду відшкодували його батьки, а заподіяну моральну шкоду він відшкодував частково, але зобов`язується в подальшому відшкодовувати повністю. Просить вибачення у потерпілої і дітей померлої. З цивільним позовом він згідний частково у сумі п`ятдесят тисяч гривень.

Суд оцінює, що підсудний ОСОБА_8 в суді, дає показання, в яких він визнає себе винним у завдаванні потерпілій смертельних тілесних ушкоджень, не заперечує свого наміру на позбавлення життя своєї співмешканки ОСОБА_9 , тому суд вважає такі показання правдивими і приймає їх, як належний доказ винуватості ОСОБА_8 , оскільки такі показання підтверджуються іншими доказами по справі.
Крім визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення (злочину) стверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що її покійна дочка ОСОБА_9 перебувала у зареєстрованому шлюбі і мала двоє дітей, однак з осені 2015 року стала зустрічатися із ОСОБА_8 , а після Нового 2016 року стали разом знімати квартиру і там проживати. Вона була проти такої поведінки дочки, однак остання на її зауваження фактично не реагувала і казала, що вони кохають один одного. Вона ходила до батьків ОСОБА_8 та просила їх сприяти тому, щоб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвали свої стосунки, але відчутної підтримки в цьому вона не побачила. Вона навіть зверталася у службу дітей, щоб вплинули на її дочку, яка кидає дітей і не ночує вдома, але і такі заходи не допомогли. Спиртні напої дочка почала вживати коли пішла на роботу, мотивуючи тим, що відмічали якусь подію. Позов про відшкодування моральної шкоди вона підтримує, однак не заперечує, щоб сума відшкодування була зменшена до сімдесяти тисяч гривень.

Показання обвинуваченого та потерпілої по справі узгоджуються між собою і ніким не оспорюються.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду підтвердила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 орендували в неї квартиру і там проживали приблизно місяць. Ніяких зауважень з її сторони і від сусідів не було. Про події, які розглядаються у суді їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 13.02.2016 року, приблизно після 22-ї години, до нього постукав ОСОБА_8 та просив викликати швидку допомогу, оскільки він порізав свою дружину. Що саме сталося в квартирі сусідів йому не відомо, ніяких шумів в той вечір він не чув.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_12 , матір обвинуваченого, суду показала, що їй було відомо, що її син ОСОБА_8 зустрічався, а пізніше і проживав, з ОСОБА_9 , однак вона була проти таких стосунків, оскільки остання перебувала у зареєстрованому шлюбі і мала двох дітей, та коли приходила до їх в гості щоразу перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Але діти запевнювали, що кохають одне одного, тому її син і ОСОБА_9 найняли квартиру і стали там проживати разом з меншою дитиною. В той вечір, коли сталося вбивство, їй телефонував син і був розчарований тим, що ОСОБА_9 знову вживала спиртні напої, через що вони посварилися і він має намір розірвати з нею стосунки. Але пізніше син знову зателефонував і просив забрати дитину ОСОБА_13 , оскільки він порізав ОСОБА_9 , яку забрала швидка допомога. Вона прийшла з дочкою на їх квартиру і побачила на підлозі біля вікна невеличку пляму крові та ножа, який лежав біля крісла. Вона взяла ножа, не розуміючи що робить, пішла на кухню помила його і поклала в кухонний ящик, звідки в подальшому його видала працівникам поліції. Вказаний ніж належав їх сім`ї і вона його надала, крім іншого посуду, дітям, коли ті переїхали проживати в орендовану квартиру.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що вини каретою швидкої допомоги виїжджали по місцю нанесення ножових поранень ОСОБА_9 , надали останній першу медичну допомогу та відправили у лікувальний заклад. Про обставини події, як сама потерпіла, так і ОСОБА_8 нічого не розповідали, але останній їм допомагав у наданні допомоги потерпілій.

Наведені вище показання свідків не суперечать показам обвинуваченого та потерпілої і в сукупності з іншими доказами у справі підтверджують винуватість ОСОБА_8 у скоєному діянні.

Крім цього, винуватість ОСОБА_8 стверджується письмовими доказами по справі.

При огляді квартири АДРЕСА_3 було виявлено сліди крові, чим підтверджується, що саме в цій квартирі були заподіяні тілесні пошкодження ОСОБА_9 , а також з місця огляду вилучено ніж з шухляди на кухні, яким заподіяно поранення. Зі слідів крові зроблено змиви, та проведено експертні дослідження, згідно яких виявлена кров належить ОСОБА_9 та не може походити від ОСОБА_8 .

Проведеним слідчим експериментом 14.02.2016 року, з участю обвинуваченого ОСОБА_8 , було зафіксовано яким чином та при яких обставинах ОСОБА_8 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Згідно протоколу огляду місця події від 13.02.2016 року, в приміщенні Ковельської ЦРЛ було вилучено одяг ОСОБА_9 . Висновком експерта № 17-МК судової медико-криміналістичної експертизи встановлено, що на кофті потерпілої ОСОБА_9 виявлено шість колото-різаних пошкоджень, які утворилися від чотирьохразової (одяг перебував в стані складки) дії плаского колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа. Такі пошкодження утворилися від дії ножа № 2, який вилучено з шухляди на кухні в ході проведення огляду місця події 14.02.2016 року в квартирі АДРЕСА_3 . Потерпіла ОСОБА_9 в момент нанесення ударів найбільш вірогідно перебувала у вертикальному, або близько до нього положенні.

Висновком експерта № 40 від 15.02.2016 року встановлено, що на тілі ОСОБА_8 відсутні будь-які тілесні ушкодження.

Оглядом трупа ОСОБА_9 від 15.02.2016 року та висновком експерта № 38 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 стверджується, що на її тілі виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран тулуба, що утворилися від дії предмету, який має колючо-ріжучі властивості, можливо в час, вказаний у постанові та в медичній документації, і за степенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. По тілу ОСОБА_9 було нанесено не менше чотирьох ударів предметом, який має колючо-ріжучі властивості. Встановити послідовність їх нанесення не можливо, оскільки вони були нанесені в короткий проміжок часу. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не могла бігати, ходити, повзати та інше. В крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 1.9 промілє, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Смерть ОСОБА_9 настала від множинних проникаючих колото-різаних поранень тулуба з розвитком шоку. Між заподіяними ОСОБА_9 тілесними ушкодженнями та настанням смерті останньої є прямий причинний зв`язок.

Висновком експерта № 15/15 судової імунологічної експертизи встановлено, що на одязі ОСОБА_8 , який було вилучено в нього 14.02.2016 року, виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 .

Висновком експерта № 16/16 судової імунологічної експертизи встановлено відсутність крові на наданих на дослідження ножах, однак встановлено, що на представлених змивах, взятих з місця скоєння злочину, виявлено кров, яка може походити від ОСОБА_9 та виключається її походження від ОСОБА_8 .

Дослідженнями, які викладені у висновку експерта № 681 судової дактилоскопічної експертизи, не встановлено наявності відбитків пальців рук чи долоневих поверхонь на вилученому під час огляду місця події ножі.

Висновком експерта № 594 судової експертизи холодної зброї встановлено, що ніж, яким заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_9 , до холодної зброї не відноситься і є ножем господарсько-побутового призначення, виготовлений саморобним способом.

Висновком експерта № 9 судової цитологічної експертизи встановлено, що в піднігтівому вмісті рук ОСОБА_8 знайдено сліди крові людини, які можуть походити від ОСОБА_9 .

Консультативним висновком спеціаліста № 94, який проведено о 23.40 годин 13.02.2016 року стверджується, що ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Суд визнає наведені висновки експертів і спеціалістів належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні навмисного вбивства ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_8 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати, як умисні дії, що виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тим самим ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 , не заперечує в судовому засіданні своєї причетності до нанесення ножових поранень ОСОБА_9 , які потягли смерть останньої.

Суд приходить до висновку, що при тих обставинах, про які показав обвинувачений, коли ніж опинився в його руці, йому нічого і ніхто не загрожував, він мав можливість не застосовувати ножа або відійти в сторону чи в інший спосіб уникнути подальшого розвитку подій, не наносячи удари ножем, однак не зробив цього. Сам розвиток подій, а саме початок конфлікту на роботі потерпілої, його продовження по місцю проживання, нанесення ножових поранень, їх направленість в життєво важливі органи та їх кількість (не менше чотирьох), не можуть оцінюватись як такі, що вчинені без прямого умислу на вбивство особи і вказують на наявність такого умислу в обвинуваченого.

Однак, після нанесення ножових поранень ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 не залишив місце події, а став вживати заходи для надання допомоги потерпілій і її порятунку, тим самим такі його дії суд оцінює як обставину, яка пом`якшує його відповідальність.

Також суд приходить до висновку, що проміжок часу, який минув між умисним спричиненням обвинуваченим поранення і настанням смерті загиблої ОСОБА_9 , сам по собі не свідчить про відсутність умислу у ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілої та про наявність у нього умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки, як встановлено судом вище, нанесені обвинуваченим загиблій поранення були заподіяні ножем в область життєво важливих органів і таких ударів було не менше чотирьох. Суд вважає, що смерть потерпілої ОСОБА_9 не настала на місці події через обставини, незалежні від волі обвинуваченого.

Актом № 108 судової наркологічної експертизи стверджується, що ОСОБА_8 хронічним алкоголізмом чи наркоманією не страждає.

Висновком судово-психіатричного експерта № 48 стверджується, що ОСОБА_8 ознак хронічного психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення, як і в даний час, не виявлялося. Під час вчинення кримінального правопорушення він перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під впливом фізіологічного афекту, як психологічної підстави для сильного душевного хвилювання, ОСОБА_8 не знаходився.

Із урахуванням наведеного, суд також приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Отже, характер вчинених обвинуваченим дій, пов`язаних із завдаванням потерпілій клинком ножа ударів у життєво важливі органи, внаслідок чого їй були спричинені зазначені у висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, що призвели до смерті потерпілої, свідчить про те, що ОСОБА_8 діяв з умислом на вбивство особи.

Таким чином судом встановлено, що між діями обвинуваченого ОСОБА_8 та настанням смерті потерпілої ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , у відповідності до положень ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Мав постійне місце проживання, проживав з батьками та сестрою, мав дружину, яка проживає в м. Славута та виховує його дочку ОСОБА_16 , 2009 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, працював на тимчасових роботах.

З урахуванням особи обвинуваченого, вищенаведених обставин, які відповідно пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні терміну покарання за даний злочин, судом враховується обставини його скоєння, спосіб та місце вчинення злочину, особу обвинуваченого та особу, яка постраждала від його дій. Також, судом враховується особлива небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння в присутності малолітньої дитини, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, кількість нанесених загиблій ножових поранень, особи обвинуваченого і потерпілої та їх взаємовідносини, причини події, яка виникла у вечері 13.02.2016 року і способи її розв`язання.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст. 69, 69-1 КК України, оскільки ним скоєно особливо тяжкий злочин та наявність обтяжуючої обставини, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину), його тяжкість, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства та з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов заявлено потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_6 до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_8 , в якому вона просить стягнути з останнього в її користь моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

У судовому засіданні потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_6 заявлений позов підтримала, але не заперечила до зменшення суми позову до сімдесяти тисяч гривень, та просить його задовольнити з викладених підстав.

Обвинувачений-цивільний відповідач ОСОБА_8 позов визнав частково та згідний відшкодувати п`ятдесят тисяч гривень моральної шкоди. Пояснив, що його батьками передано родичам померлої на поховання сім тисяч гривень, на сорок днів одну тисячу гривень та перед судовим засіданням ще дві тисячі гривень.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши надані докази до цивільного позову, приходить до висновку про підставність вимог ОСОБА_6 , а тому заявлений позов підлягає до задоволення.

Статтею 127 ч. 2 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суд вважає позов ОСОБА_6 підлягає до задоволення в частині стягнення моральної шкоди, як просить потерпіла цивільний позивач, враховуючи глибину душевних страждань матері у зв`язку із вбивством її молодої дочки та матері двох дітей, порушенням у зв`язку з цим її нормальних життєвих зв`язків і необхідності вжити додаткових зусиль для організації свого життя, суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає необхідним визначити відшкодування заподіяної моральної шкоди на заявлену суму сімдесят тисяч гривень.

На майно обвинуваченого ОСОБА_8 арешт не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у відповідності до положень ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, продовжено до 05.06.2016 року.

Строк відбуття покарання, у відповідності до ст. 209 КПК України, обвинуваченому слід рахувати з моменту, коли ОСОБА_8 через підкорення наказу працівників поліції був змушений залишатись поряд з ними, а саме з 23.30 годин 13.02.2016 року, що підтверджується показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до внесених Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року у ст. 72 КК України змін, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, час попереднього ув`язнення з 13.02.2016 року по день ухвалення вироку 14.04.2016 року, ОСОБА_8 слід зарахувати у строк відбування покарання у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після такого зарахування строк відбування покарання ОСОБА_8 має бути зменшений на 124 дні (62х2).

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, С У Д, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання рахувати з 13.02.2016 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання час перебування його під вартою з 13 лютого до 14 квітня 2016 року, а саме 124 (сто двадцять чотири) дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 5 193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три) гривні 24 копійки.

Речові докази по справі: одяг потерпілої ОСОБА_9 : 1) кофта з пошкодженнями, штани, плавки, носки, які просочені речовиною бурого кольору та зберігаються в камері схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

2) Ніж (знаряддя злочину), марлеві тампони з речовиною бурого кольору та контрольними тампонами, які зберігаються в камері схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, знищити.

3) Одяг ОСОБА_8 : джинси синього кольору, чоловічі труси, які зберігаються в камері схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, повернути ОСОБА_8 .

4) Ніж, який переданий ОСОБА_12 , залишити у користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3