Справа180/1536/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000127 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агєєво Суворовського району Тульської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 30 серпня 2016 року, під час досудового розслідування встановлено, що 23 лютого 2016 року приблизно 19-10 год., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи необережно та не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і не бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс один удар по обличчю ОСОБА_6 , в результаті чого остання падаючи вдарилась головою об куток шафи а потім потиличною частиною голови об підлогу, після чого ОСОБА_5 наніс 5 ударів ногою по голові потерпілої в область правої щоки, правої скроні та правого ока. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , від отриманих травм потерпіла ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділі Марганецької центральної міської лікарні. Згідно висновку експерта № 54-Е від 31.03.2016 року, смерть ОСОБА_6 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток основи черепа, крововиливів під тверду та м`яки оболонки і в речовину головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. Дані тілесні ушкодження на голові розглядаються у сукупності як єдина черепно-мозкова травма і за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, утворилися прижиттєво за 7-10 діб до настання смерті від дії тупого твердого предмету або при удари об такий.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

30.08.2016 року, під час досудового розслідування, між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, просять призначити останньому за ч. 1 ст. 119 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки на підставі ст.. 75 КК України і покласти на нього обов`язки передбачені ст.. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив про затвердження угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про примирення, укладену між потерпілою та підозрюваним належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 30.08.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання

-періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1