Справа № 305/2469/13-к
Провадження по справі 1-кп/305/10/14

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2014 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04.09.2013 року за № 0000071 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України
ВСТАНОВИВ :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України, тобто у підбурюванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Зокрема, як зазначено у обвинувальному акті, 04 вересня 2013 року, до правоохоронних органів звернувся громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який повідомив, що адвокат ОСОБА_4 схиляє його до дачі неправомірної вигоди службовим особам СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, у розмірі 5500 доларів США, за непритягнення його сина до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Під час неодноразового спілкування, протягом періоду із 04.09.2013 року по 09.09.2013 року, ОСОБА_4 , зобов`язував ОСОБА_5 передати йому раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 5500 доларів США, для її подальшої передачі службовим особам СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області за сприяння у вирішенні питання непритягнення його сина ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
09.09.2013 року, близько 18 години, ОСОБА_5 , на виконання вимоги ОСОБА_4 , попередньо домовившись за допомогою засобів мобільного зв`язку, зустрівся з останнім в кафе-барі ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , де передав йому обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 5500 доларів США, що, згідно курсу НБУ, складало 43945 гривень, для подальшої її передачі службовим особам СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, однак, передати її за призначенням не зміг, оскільки одразу був викритий працівниками УСБ України в Закарпатській області, на місці вчинення злочину.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.27, ч. 4 ст.369 КК України заперечив та показав суду. У останніх числах серпня 2013 р., біля Рахівського районного суду він побачив свого односельчанина ОСОБА_5 який запитав хто такий слідчий Рахівського райвідділу міліції ОСОБА_7 . У цей час останній якраз йшов у їхню сторону, він вказав на останнього та пішов у своїх справах у суд. Через 10-15 хвилин він вийшов і побачив ОСОБА_5 на тому ж місці. ОСОБА_5 підійшов до нього і сказав, що ввечері зайде до нього додому.
Наступного дня, біля 20.30 год. ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_8 прийшов до нього додому. При розмові ОСОБА_5 повідомив, що у нього, а точніше у його сина проблеми. у розмові він повідомив, що вночі із 31.07.2013 року на 01.08.2013 року, у компютерному клубі, чи кафе смт. Великий Бичків його син ОСОБА_6 був затриманий працівниками Рахівського райвідділу міліції у зв`язку із збутом подрібненої наркотичної речовини. Цю коробку йому передала односельчанка ОСОБА_9 та сказала комусь передати. В цей час до нього підійшли працівники міліції із оперуповноваженим ОСОБА_10 , затримали його. Сам факт затримання фіксувався на відеокамеру. Після цього приїхала СОГ, члени якої задокументували факт незаконного збуту ОСОБА_6 наркотичної речовини. Ще ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_11 має якусь касету із відео-компроматом на ОСОБА_6 , яким вона його шантажувала.
Розповівши йому про цю подію, ОСОБА_5 попросив його взятися за цю справу і допомогти його сину, при цьому спитав скільки це буде коштувати. Він сказав, що може взятися за цю справу, однак це буде коштувати приблизно 3-5 тис. доларів США, на що ОСОБА_5 погодився, однак повідомив, що наразі таких грошових коштів немає, але через кілька днів його знайомі із Білорусії йому повинні віддати. При всій цій розмові була присутня його дружина ОСОБА_12 , яка підтверджувала розповідь ОСОБА_5
30.08.2013 р. ОСОБА_5 прийшов до нього у офіс і спитав скільки буде коштувати вирішення питания про перекваліфікацію дій його сина із ст. 307 на ст. 309 КК України, на що він відповів, що не знає, однак дізнається і скаже йому ввечері.
Цього ж вечора він зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що повертається із м. Рахова і їм потрібно зустрітися. Вони домовилися про зустріч у нього вдома. На зустріч ОСОБА_5 також прийшов із своєю дружиною. У розмові він сказав, що вирішення цього питания буде коштувати 5500 доларів США та спитав його чи може дати йому аванс у сумі 400 доларів США, на що ОСОБА_5 погодився, однак потрібно почекати, так як тільки вночі йому повинні привезти гроші. На цьому вони розійшлися. Гроші того вечора ОСОБА_5 не приніс, на телефонні дзвінки не відповідав. Наступного дня, 31.08.2013 р. він поїхав у м. Харків у особистих справах, а повернувся ранком 03.09.2013 р.
Цього ж дня, зранку він зателефонував ОСОБА_5 сказав, що вже вдома. ОСОБА_5 прийшов до нього додому. При розмові останній сказав йому, що грошей він ще не має, так як його знайомі, які повинні були привезти гроші обманули його, але він продає квартиру і вже є покупець. Він спитав, чи не можна буде зменшити суму із 5500 доларів на менше, на що він відповів, що хіба що на кілька сотень доларів, оскільки справа складна і йому необхідно буде багато працювати над нею. ОСОБА_5 погодився, однак сказав, що йому потрібні гарантії, що все буде законно і об`єктивно.
У п`ятницю, 06.09.2013 року біля 18.30 год. вони знову зустрілися із ОСОБА_5 біля його магазину АВС-24, за адресою: смт. Великий Бичюв, вул. Крушник, 1, де ОСОБА_5 знову сказав, що в нього немає таких грошей, оскільки ще не продав квартиру, так як підписання договору перенеслося на понеділок. Також він попросив про гарантії позитивного вирішення питания, на що він його запевнив, що організує йому зустріч із начальником СВ Рахівського райвідділу міліції, на підтвердження, що все буде зроблено відповідно до закону.
У понеділок, 09.09.2013 р. біля 14.00 год. по телефону ОСОБА_5 повідомив, що він знаходиться у м. Рахові, та наполіг на зустрічі в кафе ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому він зателефонува ОСОБА_13 повідомив, що приїхав батько потенційного обвинуваченого, та попросив зустрітися з ним, оскільки останній побоювався незаконних методів розслідування справи щодо його сина. Коли вони підійшли до слідчого відділу, в той час ОСОБА_13 вийшов у своїх справах та проходив по вул. Карпатській. Вони із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 зайшли на подвір`я, де будується приміщення Рахівської ЦРЛ. Коли вони зайшли, на подвір`я ОСОБА_13 спитав його, яка в нього така нагальна справа, на що він відповів, що це батько ОСОБА_14 , який проходить по справі, що розслідується у їхньому відділі. Батько переживає чи його сина не підставлять, на що ОСОБА_13 сказав, що йому не слід переховуватися від слідства, а навпаки з`явитися, щоб вони могли об`яктивно розібратися у виниклій ситуації.
Також зазначив, що у них дійсно є докази про які говорилося (флешка із записом факту невинуватості ОСОБА_6 ) то ніхто його не посадить, навпаки приймуть відповідно процесуальне рішення.
ОСОБА_13 сказав, щоб він як адвокат займався справою, а він в свою чергу пообіцяв, надати відповідні матеріали. Під матеріалами мав на увазі флешку із відео-компроматом ОСОБА_11 на ОСОБА_6 , яку йому обіцяв надати ОСОБА_5 . На цьому розійшлися.
Після цього, він, на прохання ОСОБА_5 разом зайшли у кафе У Алли, де вони присіли за столик. ОСОБА_15 передав йому гроші які він перерахував, однак за результатами підрахунку не вистачало однієї сотні до 5500, ОСОБА_15 передивився у себе і побачив, що одна купюра прилипла до кишені і віддав її. Грошові кошти він поставив правою рукою у ліву внутрішню кишеню свого піджака. Після цього вони розійшлися. Після цього, коли вони вдвох виходили з кафе, до нього підійшли працівники УСБУ у Закарпатській області та затримали його.
Він, допускає, що міг в розмові з ОСОБА_15 сказати, що частину свого гонорару передасть іншим особам, які будуть допомагати йому в роботі,однак наміру давати хабар комусь він не мав, тим паче не підбурював та не примушував до цього ОСОБА_5 . Навпаки, той постійно, у телефонних розмовах та при зустрічах сам наполягав про необхідність надати кошти для посадових осіб. З наведених підстав просить виправдати його з-під даного обвинувачення.
Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаним в ході судового слідства показав суду. Він працює слідчим слідчого відділу Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області. У ніч на 01 серпня 2013 року, чергував у складі слідчо-оперативної групи. Близько 24 години, отримав повідомлення від чергового райвідділу про те, що громадянин ОСОБА_16 , в смт. Великий Бичків, збуває наркотичну речовину. Приїхавши на місце у складі опергрупи, біля бару Голуб, виявив прицівників міліції та громадянина, як пізніше вияснилося ОСОБА_14 . Міліціонери повідомили, що вони затримали ОСОБА_6 , по дзвінку аноніма, на телефон 102. Тоді було проведено огляд ОСОБА_6 , який видав 2 коробки з вмістом у них речовини, схожої на марихуану, а також гроші. Сам ОСОБА_6 повідомив, що це гроші, отримані ним за збут наркотичної речовини. Також, на відстані близько 20 метрів від ОСОБА_15 знаходився інший, умовно затриманий працівниками міліції громадянин на прізвище ОСОБА_17 , який мав при собі коробок з наркотичним засобом, яку він придбав у ОСОБА_15 . Вказаний факт був належним чином процесуально зафіксований. Вилучену речовину надіслано на експертизу. Відомості про виявлений факт внесено до ЄРДР за попередньою кваліфікацією дій ОСОБА_18 по ст.307 ч.2 КК Укаїни.
Після проведення експертизи, підтвердилося, що збута ОСОБА_6 речовина є наркотичним засобом, тому він став викликати останнього в слідчий відділ, але той, на неодноразові виклики, не з`являвся.
Приблизно в другій половині серпня 2013 року, йому зателефонував чоловік, який назвався ОСОБА_19 , тобто батьком підозрюваного ОСОБА_14 та попросив зустрічі. Дійсно, він один раз зустрівся з ОСОБА_19 , якому в розмові повідомив що його син підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і порадив щоб ОСОБА_20 не переховувався від слідства. Також повідомив, що йому слід подбати про захисника для сина, у іншому випадку йому захисника буде призначено. При цьому перелічив усіх адвокатів, які працюють у Рахівському районі, когось із них конкретно ОСОБА_15 не рекомендував. Тоді, в розмові, батько повідомив що його син знаходиться у Росії та що той сам приїде, якомога швидше.
Після тієї зустрічі, він особисто один раз дзвонив ОСОБА_15 старшому, який повідомив, що син вже в дорозі, десь на території Білорусії. З ОСОБА_19 він спілкувався виключно лише з приводу терміну прибуття його сина.
Щодо ОСОБА_4 , то конкретних розмов про ОСОБА_14 між ними не було, лише один раз ОСОБА_21 сказав, що можливо буде представляти інтереси ОСОБА_6 , однак ніякої угоди офіційно йому не надав, тому він, в свою чергу, з приводу кримінального провадження відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_4 конкретно нічого не пояснював.
У вересні 2013 року, ОСОБА_4 зателефонував йому та повідомив, що ОСОБА_16 приїхав, однак, це була друга половина робочого дня, він не був готовий до процесуальної роботи з потенційним підозрюваним, через це, сказав прийти їм у слідчий відділ наступного дня. Того ж дня, як стало відомо, адвоката ОСОБА_4 було затримано працівниками УСБУ в Закарпатській області. Його теж було доставлено в м.Ужгород для допиту.
Також пригадує, що справою ОСОБА_6 цікавився адвокат ОСОБА_22 , але чи повідомляв він про це ОСОБА_4 не пригадує, оскільки жоден із названих адвокатів не був офіційно в справі, і для нього це було не суттєво.
Йому особисто ОСОБА_4 пропозиції на отримання неправомірної вигоди прямо не робив та ніяким чином про таку не натякав. Аналогічні пояснення ОСОБА_23 надав і в ході досудового слідства (т.3, а.с.111-115).
Свідок ОСОБА_13 , допитаний у ході судового слідства ствердив, що він працює на посаді першого заступника начальника РВ начальника слідчого відділу Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області. Так звана справа ОСОБА_15 була порушена у серпні місяці. Вийшовши з відпустки, він одразу, як керівник слідчого відділу, став цікавитися, чому не проведено необхідних слідчих дій. Як йому стало відомо від слідчого ОСОБА_23 , потенційний підозрюваний не з`являвся на виклики останнього. В розмові, ОСОБА_4 повідомив йому, що вступатиме у зазначену справу у якості адвоката та забезпечить явку ОСОБА_15 , однак наголошував, що батько ОСОБА_14 вважає, що його сина підставили і що він побоюється незаконних методів досудового слідства. Саме через це, як про повідомив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просив зустрітися з ним, мовляв хоче мати гарантії, що все буде законно. Не вбачаючи у цьому нічого протизаконного, він погодився на зустріч з ОСОБА_15 старшим.
Так, 09.09.2013 року, ОСОБА_4 повідомив, що приїхав з ОСОБА_5 в місто Рахів. В свою чергу, він запропонував останнім зайти до його службового кабінету, але вони відмовилися. Близько 18 години, він вийшов із слідчого відділу, де, на вулиці до нього підійшов ОСОБА_4 з чоловіком, як з`ясувалося, батьком потенційного підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 .
В розмові, останній казав, що його сина підставили і що вони мають на те докази. Він у свою чергу, офіційно запевнив ОСОБА_5 , що слідство триває, проводиться таке об`єктивно, порекомендував вжити заходів, щоб ОСОБА_20 з`явився та дав пояснення слідчому. Також запевнив, що якщо дійсно є докази невинуватості його сина у вчиненні злочину, то таким буде дана необхідна правова оцінка.
Жодних розмов, пропозицій чи натяків щодо можливого отримання неправомірної вигоди, ані з ОСОБА_4 , ані з ОСОБА_5 у нього не було. Аналогічні пояснення ОСОБА_13 надав у ході досудового слідства (т.3, а.с.105-110).
Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні ствердив, що влітку 2013 року він знаходився на сезонних роботах, в м.Одеса, коли йому зателефонувала дружина та повідомила, що його сина підставила мешканка селища Караванка, а саме що він збував наркотичні засоби. Через 3-4 дні він приїхав додому. Через дільничного інспектора він дізнався номер слідчого. Він зв`язався з ним по телефону та домовився про зустріч. В кінці липня, на початку серпня, точної дати не пригадує, зустрівся з слідчим ОСОБА_23 біля приміщення суду. Особливо нічого не хотів повідомляти по справі, лише казав щоб син з`явився у слідство, лише повідомив, що є його первинні пояснення та висновок експертизи. Також у розмові слідчий сказав, що недоцільно брати адвоката з ОСОБА_24 , оскільки в районі є адвокат, який веде такі справи. Він особисто слідчому нічого не пропонував.
До адвоката ОСОБА_4 , по місцю проживання останнього, в смт. Великий Бичків, він прийшов з дружиною. Бесіда була коротка, він просив допомогти вирішити проблему з сином, той, в свою чергу, сказав готувати гроші (від 3 до 5 тисяч доларів США). В подальших розмовах ця сума зросла до 6 тисяч. Про те, кому ОСОБА_4 передасть зазначені кошти, не казав, але мова йшла про сприяння умовного засудження.
Потім обвинувачений йому дзвонив декілька разів, питав, коли будуть гроші. Тоді він позичив гроші і паралельно вирішив звернутися в СБУ. Його гроші в СБУ пофотографували і повернули йому. Як він сам усвідомлював, з його розмов з ОСОБА_21 , гонорар останнього мав складати 500 доларів США, а решта хабар, кудись дальше, для когось, але куди конкретно ОСОБА_21 не говорив. Чому в його заяві до СБУ зазначено про ОСОБА_13 та ОСОБА_23 , він пояснити не може, таке не заявляв.
З ОСОБА_13 він зустрічався лише один раз, в п`ятницю, бо хотів почути від нього, як начальника слідства, гарантій законного і об`єктивного розслідування справи його сина, якщо той повернеться, також просив щось допомогти. ОСОБА_13 нічого конкретно йому не казав, за сина не питав. Після зустрічі з ОСОБА_25 , він з ОСОБА_21 пішли в бар У-Алли, де він передав обвинуваченому гроші. Зустріч у барі ОСОБА_21 призначив він.
До СБУ він звернувся, по тому факту, що вимагав гроші від нього ОСОБА_26 , він особисто прізвища ОСОБА_25 і ОСОБА_27 не називав. У заяві до СБУ він повідомляв лише про ОСОБА_21 , інших не називав. При першій зустрічі ОСОБА_21 одразу сказав йому за гроші, однак, конкретно що це буде хабарем не казав, назвав це ціною питання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд прийшов до наступного висновку.
Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст.27, ч. 4 ст.369 КК України, а саме у тому, що під час неодноразового спілкування з ОСОБА_5 , він викликав у останнього бажання і переконаність у необхідності передачі через нього службовим особам СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, неправомірної вигоди за сприяння у вирішенні питання про непритягнення його сина до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у підбурюванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Сам ОСОБА_4 на досудовому слідстві та в суді вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні фактично повністю заперечив та ствердив, що визнає частково свою провину в тім, що в розмовах з ОСОБА_5 виразився нечітко, внаслідок чого той не зрозумів (не усвідомив), що сума, про яку йшлося у їх розмовах становитиме розмір його гонорару. Жодними діями чи словами, до дачі неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів його не підбурював.
Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 26.04.2002 р. Про судову практику у справах про хабарництво, дії службової особи, яка, одержуючи гроші чи матеріальні цінності начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати за відповідними частинами статей 190 і 364 КК України, як шахрайство та зловживання владою чи службовим становищем, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК України, як підбурювання до замаху на давання хабара. Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 6.11.2009 р. Про судову практику у справах про злочини проти власності, отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. Зокрема, якщо винна особа отримує від іншої особи гроші чи цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить кваліфікувати як шахрайство. Якщо при цьому винна особа схилила певну особу до замаху на давання хабара, її дії слід кваліфікувати також за відповідною частиною статті 15 та відповідною частиною статті 369 КК з посиланням на частину четверту статті 27 КК. Враховуючи наведені роз`яснення, визначальним у справі є встановлення того, кому саме та з якою метою потерпілим передавались грошові кошти. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 04.09.2013 року, ОСОБА_5 звернувся до начальника Управління СБ України в Закарпатській області, із заявою про вимагання ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 5500 доларів США, для передачі першому заступнику начальника Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_13 , а також слідчому СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_23 , за непритягнення сина заявника до кримінальної відповідальності за ст.307 КК України (т. 1, а.с. 5-6). Така ж фабула справи зазначена й у протоколі про результати отримання грошових купюр від 09.09.2013 року, згідно якої, ст. оперуповноважений ВБКОЗ УСБУ в З/о ОСОБА_28 , отримав від ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 5500 доларів США, які, за словами ОСОБА_5 , вимагають від нього в якості неправомірної вигоди перший заступник начальника Рахівського РВУМВС У В З/о ОСОБА_13 , старший слідчий СВ Рахівського РВ УМВС У в З/о ОСОБА_23 та адвокат ОСОБА_4 за вирішення питання щодо не притягнення його сина ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів. Однак, як ствердив у судовому засіданні, під присягою, сам ОСОБА_5 , він вважав що ОСОБА_4 бере взятку для когось, але для кого саме, йому невідомо. Також зазначив, що йому невідомо, чому в заяві до СБУ вказані конкретні особи - ОСОБА_25 та ОСОБА_27 , вказаних осіб він не називав. Отже, така його заява про вимагання неправомірної вигоди службовими особами Рахівського РВ УМВС У в З/о, вбачається надуманою, оскільки дії обвинуваченого не загрожували його законним інтересам, позаяк сам ОСОБА_5 намагався захистити їх (інтереси сина, якому загрожувала кримінальна відповідальність) у незаконний спосіб, що цілком усвідомлював, виходячи з його показань в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 4ст. 27 КК України, підбурювачем вважається особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином (що полягає у збудженні бажання, викликання рішимості або зміцнення наміру іншого співучасника вчинити злочин), схилила іншого співучасника до вчинення злочину і ставить свої дії у причинний зв`язок із тим злочином, що буде вчинений виконавцем.
Із досліджених у ході судового слідства аудіо та відеозаписів розмов та зустрічей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таких дій з боку ОСОБА_4 не встановлено. У розмові, при зустрічі обвинуваченого, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 жодних бесід про неправомірну вигоду чи натяків на таку не прослуховується, як і будь-яких обіцянок у сприянні ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності. Натомість сам ОСОБА_5 неодноразово в розмовах з обвинуваченим наголошував про необхідність дати комусь грошей, провокував ОСОБА_21 обумовити певну суму. При цьому, у жодній з розмов, не зафіксовано особи-адресата, яка в силу своїх службових повноважень мала би вирішити проблемні питання стосовно сина ОСОБА_5 , за неправомірну вигоду.
Таким чином, на думку суду, орган досудового слідства таких дій з боку ОСОБА_4 не встановили, оскільки по справі відсутній виконавець злочину.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 369 КК України, полягає у пропозиції чи обіцянці службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Матеріалами кримінального провадження не встановлено та не доведено котрій саме службовій особі обвинувачений ОСОБА_4 підбурював ОСОБА_5 надати неправомірну вигоду.
Окрім того, в матеріалах кримінального провадження міститься клопотання від 05.09.2013 року, про надання дозволу на проведення негласних (розшукових) слідчих дій, зокрема: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме мобільних терміналів (кінцевого обладнання) в якому ОСОБА_23 використовує сім-картку з номером НОМЕР_1 ; аудіо-відео контролю особи ОСОБА_23 ; спостереження за особою річчю або місцем у публічно доступних місцях щодо ОСОБА_23 ( т.2, а.с. 176-178); клопотання від 05.09.2013 року, про надання дозволу на проведення негласних (розшукових) слідчих дій, зокрема: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме мобільних терміналів (кінцевого обладнання) в якому ОСОБА_13 використовує сім-картку з номером НОМЕР_2 ; аудіо-відео контролю особи ОСОБА_13 ; спостереження за особою річчю або місцем у публічно доступних місцях щодо ОСОБА_13 ( т.2, а.с. 176-178); протокол про результати аудіо-відео контролю особи від 10.09.2013 року (т.3, а.с.2-9); протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) (т.3, а.с.10-16). Зазначеним доказам суд не взмозі надати правову оцінку, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні ухвали суду про надання дозволу на проведення зазначених негласних слідчих дій, відтак ствердити, що такі отримані з дотриманням вимог ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність в порядку, що передбачений постановою КМ України від 26.09.2007 р. № 1169 неможливо.
Досліджені в судовому засіданні: компактдиск НР CD-RW 12х700 MB, на якому містяться звукозаписи розмов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , надані ОСОБА_5 до його заяви П-23 від 04.09.2013 року (т. 2, а.с.126-127); протокол огляду від 25.09.2013 року наданого ОСОБА_5 компакт диску НР CD-RW 12х700 MB (т.2, а.с.121-125); протокол за результатами прослуховування аудіо файлу, наданого громадянином ОСОБА_5 , як додаток до його заяви П-23 від 04.09.2013 року (т.1 а.с. 11-14), (в т.ч. накопичену на них інформацію), суд також не може прийняти їх як допустимі докази по справі, оскільки такими можуть бути лише ті фактичні дані, які були одержані з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, а за змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Так, з приводу згаданих вище доказів, як зазначено у заяві ОСОБА_5 до начальника УСБ У в Закарпатській області від 04.09.2013 року останній ствердив: … знаючи наперед, що мені 03.09.2013 року могла бути зроблена ОСОБА_21 пропозиція щодо вимагання співробітниками Рахівського РВ УМВС неправомірної вигоди, вирішив зафіксувати вказану розмову на звукозаписуючий пристрій (т. 1 а.с. 5-6).
Ці обставини свідчать про те, що такі дії ОСОБА_5 мали ініціативний характер, а тому в контексті рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 року № 12-рп/2011 У справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, зроблені ним за власною ініціативою на свій диктофон, аудіозаписи розмов з обвинуваченим ОСОБА_4 не можуть бути допустимими доказами в справі, позаяк одержані шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України Про оперативно-розшукову діяльність, особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим в діянні обвинуваченого є складу кримінального правопорушення.
Трактуючи всі сумніви на користь обвинуваченого та аналізуючи наведені показання в сукупності та логічному зв`язку з точки зору вольової направленості дій ОСОБА_5 , суд вважає, що грошові кошти надавались ним не для передачі іншим особам в якості неправомірної вигоди, а можливо призначались самому обвинуваченому за сприяння у вирішенні проблеми з правоохоронними органами, в силу своєї адвокатської діяльності.
Таким чином, даючи оцінку наведеним доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують участі обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.27, ч. 4 ст.369 КК України, за яким він підлягає виправданню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Зокрема:
- грошові кошти в сумі 5500 доларів США, що знаходяться на зберіанні у філії ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в місті Ужгород, слід повернути ОСОБА_5 ;
- пакет № 1 із контрольним взірцем ватного диску за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змиви із долоней рук ОСОБА_4 ; пакет № 2 із ватним диском за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змив із долоні правої руки ОСОБА_4 ; пакет № 3 із ватним диском за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змив із долоні лівої руки ОСОБА_4 ; конверт із аркушем паперу із взірцем аерозолю "Промінь-1"; конверт із аркушем паперу рожевого кольору із поміткою "ХАБАР" спеціальним барвником "Маркер"; полімерний пакет фіолетового кольору із компакт-диском марки "НР" CD-RW 12x700 MB, добровільно наданий ОСОБА_5 ; паперовий конверт із компакт-диском марки "Ridata" DVD +R 8-16х із пяснювальними написами "Акт №14/2204 від 30.09.2013 р., Нетаємно, Заст.нач. РСВ УСБУ в Закарпатській області п-к Нефедов 30.09.13"; паперовий конверт із компакт-диском марки "Pro" CD-R із пояснювальними написами "Акт №14/2204 від 30.09.2013 р., Нетаємно, Заст.нач. РСВ УСБУ в Закарпатській області п-к Нефедов 30.09.13"; відеокасету марки "Sony" Mini DV 60 min серійний номер 53TYS90SN 1351, із записом огляду місця події від 09.09.2013 р., які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, по вступу вироку в законну силу слід залишити при справі;
- полімерний пакет чорного кольору із піджаком ОСОБА_4 та паперовий конверт із мобільним телефоном марки "Nokia" із 2 сім-картками, належний ОСОБА_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, слід повернути ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати в розмірі 2448 гривень, на залучення судового експерта, слід віднести за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ст. 174 ч.4 КПК України, арешт, накладений на майно ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді від 11.09.2013 року слід скасувати.
В силу ст.203 КПК України, запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_4 у виді грошової застави слід скасувати, а суму грошової застави повернути заставодавцю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 з-під обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.27, ч. 4 ст. 369 КК України - виправдати за відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Після набрання вироком суду законної сили речові докази:
- грошові кошти в сумі 5500 доларів США, що знаходяться на зберіанні у філії ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в місті Ужгород - повернути ОСОБА_5 ;
- пакет №1 із контрольним взірцем ватного диску за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змиви із долоней рук ОСОБА_4 ; пакет №2 із ватним диском за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змив із долоні правої руки ОСОБА_4 ; пакет №3 із ватним диском за допомогою якого 09.09.2013 року зроблено змив із долоні лівої руки ОСОБА_4 ; конверт із аркушем паперу із взірцем аерозолю "Промінь-1"; конверт із аркушем паперу рожевого кольору із поміткою "ХАБАР" спеціальним барвником "Маркер"; полімерний пакет фіолетового кольору із компакт-диском марки "НР" CD-RW 12x700 MB, добровільно наданий ОСОБА_5 ; паперовий конверт із компакт-диском марки "Ridata" DVD +R 8-16х із пяснювальними написами "Акт №14/2204 від 30.09.2013 р., Нетаємно, Заст.нач. РСВ УСБУ в Закарпатській області п-к Нефедов 30.09.13"; паперовий конверт із компакт-диском марки "Pro" CD-R із пояснювальними написами "Акт №14/2204 від 30.09.2013 р., Нетаємно, Заст.нач. РСВ УСБУ в Закарпатській області п-к Нефедов 30.09.13"; відеокасету марки "Sony" Mini DV 60 min серійний номер 53TYS90SN 1351, із записом огляду місця події від 09.09.2013 р., які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, по вступу вироку в законну силу - залишити при справі;
- полімерний пакет чорного кольору із піджаком ОСОБА_4 та паперовий конверт із мобільним телефоном марки "Nokia" із 2 сім-картками, належний ОСОБА_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - повернути ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати в розмірі 2448 гривень, на залучення судового експерта, віднести за рахунок Державного бюджету України.
Арешт, накладений на майно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 11.09.2013 року - скасувати.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у виді грошової застави - скасувати, суму грошової застави повернути заставодавцю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1