Справа № 191/2737/16-к
Провадження № 1-в/191/1730/16
У Х В А Л А
іменем України
30 травня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 06.02.2015 року Білоцерківським міськрайсудом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 11.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 25.11.2014 року по 20.04.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку- 25.11.2014 року, кінець строку- 31.12.2017 року,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Прокурор та представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин , а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за тяжкий злочин, відбув 1/2 частину призначеного судом покарання станом на 31.03.2016 року, але рішенням комісії установи від 31.03.2016 року ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст..82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення. Умовно-достроковому звільненню підлягає по відбуттю 2/3 частин строку з урахуванням ст..72 КК України 25.03.2017 року.

За час відбування покарання в СВК-94 ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має. Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №20 СВК-94, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе посередньо, не працевлаштований, бажання працювати не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, правомірних та ввічливих взаємовідносин дотримується з метою отримати поблажливість, до виконання передбачених законом вимого персоналу ставиться не завжди сумлінно. До виконання робіт з благоустрою установи не залучався, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Вину у скоєному визнає, але розкаюється не щиро.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Проаналізувавши матеріали справи, суд находить, що засуджений ОСОБА_5 у скоєному злочині не розкаявся, на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..82 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1