АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/569/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/506/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №1, за апеляційною скаргою прокурорана ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Невинноминськ Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, розлученого, має неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше не судимий, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

потерпіла ОСОБА_9

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10

обвинувачений ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, та закриття кримінального провадження у справі через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року клопотання потерпілої ОСОБА_9 задоволено і звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.164 ч.1 КК України. Провадження по кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_6 за ст.164 ч.1 КК України, закрито.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції, звільнивши від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за результатами судового розгляду, не виконав вимог ст.368 КПК України, а виклав в оскарженій ухвалі лише висновок органа досудового розслідування із наведенням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року встановлено, що ОСОБА_6 пред`явлено звинувачення в тому, що він, за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу № 2-2080 від 31.05.2011р. зобов`язаний до сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць починаючи виплату аліментів з 11 березня 2011 року.

Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_6 про примусове стягнення з нього коштів на утримання сина (аліментів). Згідно виконавчого листа № 2-2080, від 31.05.2011, ОСОБА_6 нараховано виплату коштів на користь потерпілої в справі ОСОБА_9 , починаючи з 11 березня 2011 року по грудень 2011 року в сумі - 7660,09 гривень, з січня 2012 року по грудень 2012 року - в сумі 10574,25 гривень, з січня 2013 року по грудень 2013 року - в сумі 13340,48 гривень, з січня 2014 року по грудень 2014 року - в сумі 12129,24 гривень, з січня 2015 року по листопад 2015 року - в сумі -11 546,85 гривень, загальна заборгованість станом на 01.12.2015 року складає 53 250,91 гривень.

Однак, ОСОБА_6 рішення суду щодо сплати ним аліментів ігнорує, від виплати аліментів злісно ухиляється. Попередження державної виконавчої служби умисно ігнорує, про наявність доходів від неофіційної праці не повідомив судового виконавця, таким чином за період часу з 11 березня 2011 року до листопада 2015 року жодного разу аліменти не виплачував та заборгованість по аліментах не погашав.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 , будучи добре обізнаний про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати коштів на утримання дитини злісно ухиляється, про що попереджався 09.01.2014 року, про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів, необхідності виконання своїх обов`язків і погашення заборгованості, що утворилася.

ОСОБА_6 на обліках в КНД, ПНД не перебуває, він не хворий, не є інвалідом, є працездатним, однак навмисно від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, допомоги по догляду за дитиною: кошти, їжу, одяг, житло, необхідний догляд у випадку хвороби не надає, участь у вихованні дитини не приймає.

В результаті злісного ухилення від виплати аліментів ОСОБА_6 станом на 01.12.2015 року має заборгованість по виплаті аліментів в розмірі - 53250,91 гривень.

Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковано за ст.164 ч.1 КК України, за ознаками; злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити в повному обсязі, оскаржений вирок скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Під час апеляційного розгляду в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки обвинувачений та потерпіла примирились, а ОСОБА_6 добровільно погасив суму заборгованості по аліментам.
Потерпіла ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, зазначила, що обвинуваченим погашено заборгованість по аліментам.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі з доповненням обвинуваченої доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до ст. 46 КК України, - особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України, на що звернуто увагу у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як вбачається з оскарженої ухвали суду першої інстанції, суд в порушення вимог ст.368 КПК України виклав в ній лише висновок органу досудового розслідування із наведенням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначених в обвинувальному акті. Проте, не перевірив чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

Таким чином, доводи прокурора про недотримання судом норм кримінального процесуального закону України знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Враховуючи, що в суді першої інстанції обставини, які підлягають встановленню не досліджувались, таких клопотань учасники судового провадження не заявляли і під час судового розгляду в апеляційній інстанції, а тому колегія суддів в даному випадку позбавлена можливості винести рішення у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, рішення суду про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.164 КК України є поспішним, яке ухвалене з порушенням процесуальних норм, без встановлення фактичних обставин та дослідження матеріалів, яке не можна визнати вмотивованим та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд, де слід врахувати наведене і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4