ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000849 від 11.04.2016 року та № 0001188 від 23.05.2016 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новов`язівське, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-10.12.2015 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-13.06.2016 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до 1 року 1 місяця обмеження волі.

обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 190 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності.

Так, наприкінці березня 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_5 у денний час доби, знаходився на складі магазину «Varus», за адресою: м Дніпропетровськ, вул. Березинська, буд. 66Д, де зустрів раніше знайому ОСОБА_4 , яка мала при собі мобільний телефон марки Lenovo А850, iмеі: НОМЕР_1 , темно-сірого кольору. В Усній розмові ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 , що її мобільний телефон Lenovo А850, iмеі: НОМЕР_1 , має технічні несправності та потребує ремонту. У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , її мобільним телефоном марки Lenovo А850, iмеі: НОМЕР_1 , темно-сірого кольору, для продажу його у подальшому з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та особистої зацікавленості, ОСОБА_5 , не маючи реального наміру в подальшому повернути отримане майно, повідомив ОСОБА_4 , що може відремонтувати мобільний телефон марки «Lenovo А850», імеі: НОМЕР_1 та пообіцяв повернути його за декілька днів після отримання. Того ж дня, ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , під приводом ремонту, добровільно передала останньому мобільний телефон марки «Lenovo А850», імеі: НОМЕР_1 , який належав їй на праві приватної власності. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій отримане майно, взяв у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo А850», імеі: НОМЕР_1 , вартість якого становить 2 091,50 грн. (дві тисячі дев`яносто одна) гривень, 50 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому отриманим майном на власний розсуд.

Крім того, наприкінці лютого 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_5 у денний час доби, знаходився біля будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрів раніше знайому ОСОБА_6 , яка мала при собі мобільний телефон марки Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 , у корпусі білого кольору. В усній розмові ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , що її мобільний телефон Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 , має технічні несправності та потребує ремонту.

У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , її мобільним телефоном марки Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 , білого кольору, для продажу його у подальшому з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, зловживаючи довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та особистої зацікавленості, ОСОБА_5 , не маючи реального наміру в подальшому повернути отримане майно, повідомив ОСОБА_6 , що може відремонтувати мобільний телефон марки Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 та пообіцяв повернути його за декілька днів після отримання.

Того ж дня, ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_5 , під приводом ремонту, добровільно передала останньому мобільний телефон Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належав їй на праві приватної власності.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій отримане майно, взяв у ОСОБА_6 , мобільний телефон марки Iphone 5s, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого становить 9 001,99 грн. (дев`ять тисяч одна) гривень, 99 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому отриманим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що дійсно наприкінці березня 2016 року взяв телефон марки Lenovo А850, під приводом відремонтувати , але не повернув його, а розпорядився ним на власний розсуд. Також наприкінці лютого 2016 року, ОСОБА_5 у раніше знайомої ОСОБА_6 взяв на ремонт її телефон Iphone 5s, під приводом відремонтувати, але не повернув його, а розпорядився ним на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що в березні 2016 року зустрілась з ОСОБА_5 , домовилась з ним про ремонт свого телефону. Потерпіла віддала обвинуваченому свій мобільний телефон Lenovo А850 та грошові кошти в сумі 80 гривень за ремонт, але обвинувачений телефон не повернув.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , допитом потерпілої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинених повторно вчинив злочини передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він офіційно не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, згідно вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2016 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст.190 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі.
Оскільки ОСОБА_5 скоїв злочини до постановлення попереднього вироку, при призначенні йому остаточного покарання суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України, обираючи принцип часткового складання призначених покарань.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальних провадженнях, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
У відповідності з ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково (у вигляді 3 місяців обмеження волі) приєднати покарання призначене за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2016 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяця.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: - пластикова кришка з мобільного телефону Леново А850, яка знаходиться на зберіганні уОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ;

- корпус мобільного телефону Iphone 5s, білого кольору з динаміком та мікрофоном, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 300,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1