29.07.2016 Справа № 367/5118/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000727 від 03.03.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області,з неповною середньою освітою, не одруженого, громадянина України, українець, раніше судимого вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 28.02.2011р., за ч. 2 ст. 186 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.03.2016 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, перебуваючи поблизу Бучанської виправної колонії № 85, за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3, виявив на землі прозорий поліетиленовий згорток з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору. Після чого, підняв даний згорток та, оглянувши його і впевнившись, що дана речовина являється особливо небезпечним наркотичним засобом помістив його до правої кишені своєї куртки, в яку був одягнений, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_5 зберігаючи вказаний згорток при собі з метою власного вживання без мети збуту, направився до місця мешкання своєї знайомої на ім`я ОСОБА_6 , яка проживає неподалік від Бучанської виправної колонії №85, таким чином незаконно зберігав наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту. Однак, рухаючись по вул. Мирна в смт. Гостомель Київської області, неподалік Бучанської виправної колонії №85 зазначеної вулиці ОСОБА_5 02.03.2016 року о 16 годині 30 хвилин був зупинений працівниками Бучанської виправної колонії № 85 УДПтСУ в м. Києві та Київської області, де на їх запитання щодо наявності заборонених у обігу предметів та речовин останній повідомив, що в його правій кишені куртки знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який він незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту. Працівниками Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області, під час огляду місця події 02.03.2016 в період часу з 18 години 20 хвилин до 18 години 50 хвилин неподалік Бучанської виправної колонії №85, що за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Мирна 3, за добровільною згодою ОСОБА_5 , вилучено у останнього з правої кишені куртки згорток, в якому знаходились два прозорих поліетиленових пакети з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, в перерахунку на суху речовину становить 28,20 г., яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

22.06.2016 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони разом з обвинувальним актом спрямували до суду на затвердження.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України у виді вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, яке він зможе виконати, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_4 у засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 22.06.2016 року, укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки та звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, іспитового строку терміном 2 (два) роки, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, має постійне місце проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, а також обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України. Також умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 22.06.2016 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Також вважає, за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 7-02/230 від 25.03.2016 року у сумі 550 гривень 25 копійки.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 22 червня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000727 від 03 березня 2016 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з,являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи у сумі 550 гривень 25 копійок.

Речові докази експертний пакет № 2261680 в якому знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 28,2г, разом із первинним пакуванням, який переданий до камери зберігання Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_1