Ухвала іменем україни 22 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку статей 32, 34 КПК надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з Деснянського районного суду м. Києва до Києво-Святошинського районного суду Київської області або Обухівського районного суду Київської області.
У клопотанні захисника зазначено, що Генеральною прокуратурою України було направлено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року зазначене кримінальне провадження передано до Деснянського районного суду м. Києва з підстав неможливості сформувати склад суду. Однак, на думку захисника, Деснянський районний суд м. Києва не може розглядати це кримінальне провадження, оскільки згідно обвинувального акта ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні більш тяжкого інкримінованого їм кримінального правопорушення вимаганні, скоєному по АДРЕСА_1 , де відбулася остання за часом передача грошових коштів обвинуваченому, тобто в межах територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області. Крім того захисник посилається і на виняткові обставини для передачі справи до іншого суду, це місце розташування майна підприємства на території Обухівського району Київської області, у вимаганні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також проживання більшості свідків сторони захисту у цьому ж районі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання клопотання, думку прокурора, який заперечував проти його задоволення, перевіривши наведені у клопотанні доводи, вивчивши інші матеріали провадження, надані Деснянським районним судом м. Києва на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Як убачається з інформації, наданої Деснянським районним судом м. Києва, до цього суду 10 листопада 2016 року на підставі ухвали колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000336 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК, та щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК. Підготовче судове засідання призначено на 01 грудня 2016 року.

За правилами ст. 12 КК інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а ч. 4 ст. 189 КК класифікується як особливо тяжкий злочин.
Із системного аналізу норм кримінального кодексу випливає, що вимагання слід вважати закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаними погрозами незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується в організації вимагання передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням свого службового становища, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, а також в організації підроблення іншого офіційного документа з метою використання його підроблювачем. ОСОБА_8 обвинувачується в пособництві у вимаганні передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням свого службового становища, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, а також у підробленні іншого офіційного документа з метою використання та його збуті.
З обвинувального акта також видно, що більш тяжке кримінальне правопорушення (вимагання) вчинено ОСОБА_7 у службовому кабінеті, розташованому по АДРЕСА_2 , де останній у червні 2010 року пред`явив вимогу засновнику та директору ТОВ «Компанія «Ніколсан» ОСОБА_9 про здійснення безоплатного відступу 50% своєї частки у статутному капіталі вказаного товариства в інтересах ОСОБА_8 та прийняття її до складу учасників товариства, тобто у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, куди й був направлений обвинувальний акт.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передано з Печерського районного суду м. Києва до Деснянського районного суду м. Києва з підстав неможливості сформувати склад суду.
Тому доводи, викладені у клопотанні, про здійснення кримінального провадження Києво-Святошинським районним судом Київської області згідно з ч. 1 ст. 32 КПК є безпідставними.
Абзацом шостим ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.
Проте, захисником у клопотанні не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Обухівського районного суду Київської області, які могли б слугувати підставою для визнання їх винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Деснянським районним судом м. Києва.

Посилання захисника на місцезнаходження майна підприємства, у вимаганні якого обвинувачується ОСОБА_7 , як на обставину для зміни підсудності кримінального провадження, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 34 КПК не є підставою для передачі справи з одного суду до іншого.

Не є такою підставою й твердження захисника щодо проживання більшості свідків на території Обухівського району Київської області, оскільки це ним не підтверджено.

В той же час з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалося СВ Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України, розташованої у м. Києві, обвинувачена ОСОБА_8 та потерпілий проживають у цьому ж місті.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для направлення кримінального провадження № 0000336 з Деснянського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів відсутні, а виняткових випадків, передбачених абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК, не встановлено.

Відтак клопотання захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 358 КК, з Деснянського районного суду м. Києва до Києво-Святошинського районного суду Київської області або Обухівського районного суду Київської області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3