Справа № 752/7392/16-к
Провадження №: 1-кп/752/571/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської обл., українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 (гаражний кооператив «Вєтєран»), раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись на території металобази, у невстановлений час та місці, знайшов металеву пластину розмірами 20 на 20 см, товщиною 12 см, яку взяв собі з метою виготовлення з неї кастету. В подальшому, ОСОБА_3 умисно, без передбаченого законом дозволу, протягом 4 місяців виготовляв за допомогою електричної болгарки та електричної дрелі кастет, попередньо намалювавши на зазначеній пластині його форму та отвори для пальців. Виготовивши кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, ОСОБА_3 став носити його при собі без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свої злочинні дії, 12.04.2016 ОСОБА_3 виходячи із місця свого тимчасового проживання, а саме з гаражного кооперативу, який розташований по проспекту Перемоги 59 а в м. Києві, взяв з собою кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який він поклав до правої передньої кишені джинсових штанів, в які був одягнений, де носив його без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 13.04.2016 приблизно об 11-50 год. ОСОБА_3 переніс кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії без передбаченого законом дозволу до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен», де у вестибюлі його було зупинено працівником поліції та під час проведення поверхневого огляду одягу, на який він надав добровільну згоду, у останнього виявлено в правій передній кишені джинсових штанів, в які обув одягнений, кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії с.
Після чого, працівниками поліції в присутності двох понятих, у ОСОБА_3 , вилучено з правої передньої кишені джинсових штанів, в які він був одягнений, кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який ОСОБА_3 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у виготовлені та носінні кастета без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що він приблизно у вересні 2015 року знаходячись на території металобази, знайшов металеву пластину розмірами 20 на 20 см, товщиною 12 см, яку взяв собі та вирішив виготовити із даної пластини кастет. В подальшому, він протягом тривалого часу виготовляв із даної пластини за допомогою електричної болгарки та електричної дрелі кастет, попередньо намалювавши на зазначеній пластині його форму та отвори для пальців, а після виготовлення останнього став носити його при собі без передбаченого законом дозволу. 12.04.2016 року він виходячи із місця свого тимчасового проживання, а саме з гаражного кооперативу, який розташований по проспекту Перемоги 59 а в м. Києві, взяв з собою кастет, поклав до правої передньої кишені джинсових штанів, в які був одягнений. В подальшому, 13.04.2016 приблизно об 11-50 год. він переніс кастет до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен», де у вестибюлі його було зупинено працівником поліції та під час проведення поверхневого огляду одягу, на який він надав добровільну згоду, у нього виявлено кастет в правій передній кишені джинсових штанів, в які обув одягнений. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, не виїжджати на постійне проживання за межі країни без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: кастет, який знаходиться в камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві знищити.
Судові витрати за проведення криміналістичної експертизи від 20.04.2016 року № 401 у сумі 1407, 36 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя