ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: прокурора ОСОБА_2
захисника-адвоката - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001775 від 20 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дмитрівка, Бердянського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 13 серпня 2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 08 грудня 2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 4 до чотирьох років позбавлення волі, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 16 червня 2015 року, у денний час доби знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де побачив резиновий човен марки "Барк (B-250N)", який належить ОСОБА_4 , коли у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , резиновим човном марки "Барк (B-250N)", який належить останньому, для продажу його у подальшому.

Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_4 у своє тимчасове користування вказаний резиновий човен марки "Барк (B-250N)", який обіцяв повернути його за декілька днів, на що ОСОБА_4 будучи впевнений в доброчинних намірах обвинуваченого ОСОБА_6 передав в тимчасове користування останнього резиновий човен марки "Барк (B-250N)". Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та особистої зацікавленості, обвинувачений ОСОБА_6 зловживаючи довірою ОСОБА_4 , взяв у останнього резиновий човен марки "Барк (B-250N)", вартість якого становить 2217 гривень, не маючи наміру повертати потерпілому резиновий човен марки "Барк (B-250N)", після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що 16 червня 2015 року зайшов у гості до свого знайомого ОСОБА_4 АДРЕСА_2 , де побачив у останнього резиновий човен марки "Барк (B-250N)" та попросив у нього взяти покористуватися на деякий час вказаний човен, на що ОСОБА_4 відповів згодою, однак у подальшому не повернув вказаний човен, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме продав його і гроші витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_4 суду підтвердив, що 16 червня 2015 року зустрівся із раніше знайомим обвинуваченим ОСОБА_6 , який попросив у нього дати йому скористуватися його човном марки "Барк (B-250N)", на що він відповів згодою, розуміючи що дає човен у тимчасове користування. Однак у подальшому обвинувачений ОСОБА_6 вказаний човен не повернув. У результаті чого йому була завдана матеріальна шкода, просив суд задовольнити його цивільний позов, в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 3345 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Свідок ОСОБА_7 суду підтвердив, що дійсно у червні 2015 року придбав у обвинуваченого човен «Барк» за 1300 гривень, але в подальшому, коли він продав човен на ринку, йому стало відомо від робітників міліції, що придбаний ним човен не належав ОСОБА_8 , а був викрадений обвинуваченим.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5431-15 від 29 жовтня 2015 року залишкова вартість з урахуванням зносу на період 16 червня 2015 року гумового човна "Барк (B-250N)", придбаного у 2012 році, складала 2 217 гривень.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою провину визнав повністю, та покаявся у скоєному, що суд відносить до обставин, які пом*якшують його покарання. При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року засуджений за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та до винесення даного вироку, скоїв інше кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року.

Суд, розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , вважає за необхідним задовольнити його частково: щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі прямої спричиненої шкоди кримінальним правопорушенням (злочином) на суму 2 217 гривень; щодо моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань потерпілого і тривалістю відновлення можливості користування викраденим майном.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і сім місяців.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням, призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року у виді позбавлення волі строком на чотири роки, остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 10 грудня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув*язнення відповідає двом дням позбавлення волі період часу тримання під вартою із 10 грудня 2015 року до 15 березня 2016 року, включно, залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 2 217 гривень, за рахунок заподіяння матеріальної шкоди і 1 500 гривень за рахунок заподіяння моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 123 гривні.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, в той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1