ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6854/2016
УХВАЛА
08 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про тимчасовий доступу до речей та документів.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Жовтневого ВП ДВП ГУМВС України у Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0002320, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за фактом обставин, що свідчать про підроблення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2000 року з номером цивільної справи № 2-1169 постановленого від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна та зустрічним позовом від імені ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про захист права власності та його використання як офіційного документу на підтвердження встановленого факту правового характеру.

Під час проведення досудового розслідування щодо обставин вчинення кримінального правопорушення проти власності ОСОБА_6 встановлено, що предметом заволодіння є квартира розташована в одноповерховому, одноквартирному будинку АДРЕСА_1 , в якому єдиною та такою, що займає всю площу єдиного поверху будинку АДРЕСА_2 , яка саме і складає власність ОСОБА_6 .

Належність зазначеної квартири ОСОБА_6 доведена правовстановлювальним документом нотаріально посвідченим договором дарування від 09 вересня 1997 року, здійсненим записом державної реєстрації прав на нерухомість № 319п-3 від 11.09.1997 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 , витягом № 20480758 від 06.10.2008, виданим Комунальним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Дніпропетровської обласної ради (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), згідно якого після поточної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту на підставі дублікату договору дарування, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , як власність ОСОБА_6 зареєстровано з присвоєнням електронного реєстраційного номеру НОМЕР_1 квартирі в літ. Б-1 за адресом АДРЕСА_2 .

За наведеними документами, належне ОСОБА_6 нерухоме майно розміщено за адресом: квартира АДРЕСА_3 , що вказує на існування зазначеної адреси у місті Дніпропетровську як адреси ідентифікатора об`єкта нерухомого майна, який складається з номеру об`єкта та назви вулиці, визначеного повноважним органом Комунальним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Дніпропетровської обласної ради відповідно до діючого законодавства на час вчинення зазначених дій.

Згідно відомостей про об`єкт нерухомого майна, відомостей про право власності нерухомого майна за інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт з реєстраційним номером 24954431, типу квартира в Літ. Б-1 також визначено адресом нерухомого майна: АДРЕСА_2 , як нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Крім того, за висновком ГоловАПУ м. Дніпропетровська № 04/21-2 від 08.01.2009 року будинок по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_6 згідно з даними генерального плану розвитку, містобудівного кадастру, матеріалами історико-архітектурного опорного плану історичної частини міста належить до категорії «цінна історична забудова і знаходиться на території багатоквартирної житлової забудови та в межах історичного ареалу № 1.

Разом з тим, проведеним оглядом місця кримінального правопорушення встановлено здійснення не працевлаштованими робітниками будівельних робіт, які без будь-яких дозвільних документів та проектної документації, до початку будівельних робіт з підготовки опалубки перекриття стелі, повністю зруйнували дах будинку, стелю, міжкімнатні стіни та інші складові будинку, визначені технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_3 , виготовленого 25.07.2008 року працівником КП ДМБЮТІ ОСОБА_8 та затвердженого виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 (інвентаризаційна справа № 18565).

За свідченнями ОСОБА_6 належне їй нерухоме майно до останнього часу перебувало в технічному стані, який відповідав технічному паспорту, мав всі ознаки житлового приміщення та був придатний для нормального в ньому проживання. В будинку вона не проживала, хоча була зареєстрована за цією адресою, як і її четверо з п`яти дітей. Фактично проживає з сім`єю по АДРЕСА_4 . На час виявлення заволодіння будівлі присутніми працівниками на підтвердження законності свого перебування та здійснення робіт в будинку потерпілої ОСОБА_6 було надано довіреність видану Приватним підприємством « ОСОБА_10 ».

Під час досудового розслідування представником ПП « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 органу досудового слідства було надано фотокопії документів, за якими будівельні роботи даним підприємством здійснюються в будинку по АДРЕСА_5 , який належить на праві власності ПП « ОСОБА_10 » і не здійснюються в будинку АДРЕСА_2 .

Згідно наданих ОСОБА_11 двох договорів купівлі-продажу від 09.11.2015 року, складених та посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_12 , ПП « ОСОБА_10 » купило у ОСОБА_5 за першим договором ? частини за другим договором іншу ? частину нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

У пунктах 2 даних договорів приватний нотаріус зазначила, що нерухоме майно належить Продавцю - ОСОБА_5 , на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.04.2000 року, ухваленого в справі № 2-1169, та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 як спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, номер запису про право власності за № 11956253, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47208206 від 09.11.2015 року, реєстраційний номер 01.

Наведені обставини вказують на те, що приватний нотаріус Павловська 09.11.2015 року вчинила реєстраційні дії з державної реєстрацій права власності ОСОБА_5 на підставі представленого ним рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.04.2000 року, державна реєстрація прав за яким не була здійсненна в порядку існуючому до 01.01.2013 року, шляхом створення, ведення реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, присвоєння реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна та виготовлення витягу про право власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , загальною площею 211,4 кв. Метрів.

Як вбачається дроблення предмету договору на частини здійснено нотаріусом з метою залишення поза реєстраційними діями питання, пов`язані з реєстрацією земельної ділянки, на якій знаходився об`єкт купівлі-продажу.

За представленим ПП « ОСОБА_10 » технічним паспортом, виготовленим за його замовленням 09.11.2015 року виконавцем ОСОБА_13 та затвердженим фізичною особою підприємцем ОСОБА_14 , будівля 4Б, яка зазначена нотаріусом в Державному реєстрі прав як нежитлова будівля, технічним паспортом визначена як садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 . Також у технічному паспорті є посилання на інвентаризаційну справу № 236, відсутнім є реєстровий номер та є спеціальний штамп, за яким будівля 1898 року забудови загальною площею 211,4 кв.м., на яку виготовлено технічний паспорт є самочинно збудованим будинком, незважаючи на те, що за висновком ГоловАПУ м. Дніпропетровська № 04/21-2 від 08.01.2009 року будинок по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_6 згідно з даними генерального плану розвитку, містобудівного кадастру, матеріалами історико-архітектурного опорного плану історичної частини міста належить до категорії «цінна історична забудова і знаходиться на території багатоквартирної житлової забудови та в межах історичного ареалу №1.

Продавець ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , як Продавець згідно складених нотаріусом договорів зареєстрований за адресом: АДРЕСА_6 , за попередніми даними є особою ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована у АДРЕСА_7 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 18.07.2012 року Горохівським райвідділом.

Станом на 09 листопада 2015 року нотаріус ОСОБА_12 мала повноваження державного реєстратора як спеціальний суб`єкт, який мав право здійснювати функції державного реєстратора, крім функцій, передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.10.2015 року, а саме, не мала права ведення реєстраційної справи щодо об`єктів нерухомого майна, видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 зазначеного Закону.

Станом на 09.11.2015 р., якщо право власності виникло до 01.01.2013 р. на підставі рішення суду, але не було зареєстровано в порядку, який діяв на момент його виникнення, право власності на об`єкт нерухомого майна повинно було реєструватись державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На даний час орган досудового слідства в своєму розпорядженні має достатні і допустимі докази того, що потерпіла у справі ОСОБА_6 на законній підставі є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується правовстановлювальними документами та державною реєстрацією права власності, здійсненої в порядку, який діяв на момент виникнення таких прав.

З представлених представником ПП « ОСОБА_10 » фотокопій документів вбачається, що дане підприємство є власником будинку АДРЕСА_1 і не є власником квартири АДРЕСА_2 , яка власне займає всю площу одноквартирного, одноповерхового будинку АДРЕСА_1 і складає власність потерпілої ОСОБА_6 .

За наведених вище обставин власність потерпілої ОСОБА_6 доведена правовстановлювальними документами та здісненими діями з реєстрації права власності. Надана відповідь ДМБТІ від 24.02.2016 року № 2132 вказує на те, що станом на 31.12.2012 року нерухомий об`єкт АДРЕСА_5 у ДМБТІ на обліку не перебував. Матеріали інвентаризаційної справи № 18565 на кв. АДРЕСА_2 та інвентаризаційна справа № 2397 на домоволодіння АДРЕСА_1 , вказують на існування квартири АДРЕСА_2 та вказують на відсутність на інвентаризаційному обліку будинку АДРЕСА_5 в органі, який здійснював державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року.

За представленим представником ПП « ОСОБА_10 » технічним паспортом, виготовленим за його замовленням 09.11.2015 року виконавцем ОСОБА_13 та затвердженим фізичною особою підприємцем ОСОБА_14 , будівля 4Б, яка зазначена нотаріусом в Державному реєстрі прав як нежитлова будівля, технічним паспортом визначена як садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 . Також у технічному паспорті є посилання на інвентаризаційну справу № 236, відсутнім є реєстровий номер та є спеціальний штамп, за яким будівля 1898 року забудови загальною площею 211,4 кв.м., на яку виготовлено технічний паспорт є самочинно збудованим будинком, незважаючи на те, що за висновком ГоловАПУ м. Дніпропетровська № 04/21-2 від 08.01.2009 року будинок по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_6 згідно з даними генерального плану розвитку, містобудівного кадастру, матеріалами історико-архітектурного опорного плану історичної частини міста належить до категорії «цінна історична забудова і знаходиться на території багатоквартирної житлової забудови та в межах історичного ареалу №1.

Єдиним правовстановлювальним документом на підставі, якого приватним нотаріусом ОСОБА_12 було здійснено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_5 згідно наданих ПП « ОСОБА_10 » фотокопій документів є рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.04.200 року. Саме на підставі цього рішення, незважаючи на право власності потерпілої ОСОБА_6 , приватне підприємство « ОСОБА_10 » вважає, що законно проникло в житло потерпілої ОСОБА_6 , здійснило руйнування будинку та розпочало будівельні роботи з його реконструкції, так як зазначені дії вчинено ним у будинку АДРЕСА_5 , а не в квартирі АДРЕСА_2 . При цьому ПП « ОСОБА_10 » посилається на технічний паспорт будівлі № НОМЕР_4 , який вперше було виготовлено лише 09.11.2015 року як на самочинно збудований садибний, індивідуальний житловий будинок, побудований у 1898 році.

У зв`язку з необхідністю встановлення обставин на підставі яких ПП « ОСОБА_10 » проникло та заволоділо квартирою АДРЕСА_2 з посиланням на рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідно до якого було здійснено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_5 , яку ПП « ОСОБА_10 » використовує як на законну підставу проникнення в житловий будинок та заволодіння власністю ОСОБА_6 , потрібен тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до цивільної справи № 2-1169/00, в якій було постановлено рішення Дарницького районного суду від 21.04.2000 року, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Для кримінального провадження № 0002320 визначені цим клопотанням речі і документи мають значення процесуальних джерел доказів за фактичними даними, яких орган досудового слідства зможе встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, використати як докази відомості, що містяться в них для встановлення обставин проникнення ПП « ОСОБА_10 » в квартиру АДРЕСА_2 , заволодіння ним. Встановлення обставин за яких ПП « ОСОБА_10 », вчинив дії з заволодіння чужим майном може бути встановлено тільки за наявності цих речей і документів, так як інших способів довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів не існує.

Органом досудового слідства не встановлено в домоволодінні АДРЕСА_2 і не може бути встановлено, внаслідок відсутності такої будівлі згідно зібраних матеріалів кримінального провадження, тому матеріали цивільної справи № 2-1169/00 та рішенні за цією справою є тим джерелом доказів за допомогою яких можливо буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, використати як докази відомості

У зв`язку з процесуальним значенням речей і документів у вигляді цивільної справи № 2-1169/00 та рішення за цією справою для забезпечення здійснення повного, об`єктивного та неупередженого досудового слідства є необхідність вилучення зазначених речей і документів для всебічного їх дослідження, як доказів, якими вони є за наведеним обґрунтуванням.

Докази по кримінальному провадженню можливо отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження лише отримавши дозвіл на тимчасовий доступ до зазначених речей і документів. Наведені у клопотання речі і документи перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресом: АДРЕСА_8 .

На підставі викладеного слідчий для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, просив суд надати тимчасовий доступ до речей і документів (оригіналів) та їх вилучення (виїмку), а саме до: оригіналу цивільної справи №2-1169/00, яка знаходиться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 , розташованому за адресою АДРЕСА_8 .

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з матеріалів клопотання поданого слідчим про тимчасовий доступу до речей та документів, свідчить про те, що клопотання подано з порушенням ч. 2 ст. 160 КПК України, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про неможливість задоволення даного клопотання.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим було доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163166, 309, 369372 та 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1