АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1571/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/724/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 11 жовтня 2016 року, в режимі дистанційного судового провадження, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6

представник Софіївської ВК № 45 ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

ОСОБА_6 засуджений за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2014 року ОСОБА_6 засуджено по ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 27 березня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу по ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 3 червня 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу по ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі. Знову засуджений 23 червня 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу по ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 7 жовтня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 12 листопада 2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу по ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Знову засуджений 18 лютого 2015 року по ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі.

3 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з клопотаннями про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення. Немає заохочень, а згідно постанов про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_6 чотири рази були накладені стягнення за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави, а саме, всі стягнення за порушення режиму утримання погашено, а відношенням до праці за період відбування покарання він довів своє виправлення.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та представник Софіївської ВК № 45 заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просили колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що він поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і тому може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання, не можуть бути прийняті до уваги і тому не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, зважаючи на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому колегія суддів враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку засудженого під час відбування покарання, ставлення до праці, становлення його на шлях виправлення.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є сумлінна поведінка засудженого і ставлення до праці.

П. 15 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання та спостережної комісії. Тому висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Враховуючи обставини кримінального провадження, данні про особу і поведінку засудженого ОСОБА_6 , який за період відбуття покарання в установі виконання покарання характеризується посередньо (а.кп.24), під час відбування покарання мав чотири стягнення за порушення вимог відбування покарання (а.кп.25, 26, 27, 28, 29, 30), заохочень не має.

Згідно витягу із протоколу засідання комісії Софіївської ВК № 45 від 09.02.2016 року вбачається, що адміністрація установи виконання покарань вважає, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став (а.кп.22).

За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, з таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4