Справа № 682/2363/16-к
Провадження № 1-кп/682/115/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною базовою середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України;
обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму помешканні будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв, між 16 та 17 годинами 16 липня 2016 року, умисно наніс ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть, вчинивши діяння, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст 121 КК України.
Злочини скоєно за наступних обставин.
16 липня 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 у своєму помешканні разом із ОСОБА_7 після обіду розпивали спиртні напої. Під час розмови, після образливих слів ОСОБА_7 на адресу матері обвинуваченого ОСОБА_5 , виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки, як наполягає обвинувачений ОСОБА_5 , схопивши зі столу ніж, ОСОБА_7 вдався до погроз. Відібравши ножа, обвинувачений ОСОБА_5 , обхопивши за тулуб, виніс ОСОБА_7 , що перебував у важкій степені сп`яніння (5,10 ‰ проміле в сечі), на подвір`я будинковолодіння та кинув на землю. На подвір`ї обвинувачений ОСОБА_5 кийком побив лежачого ОСОБА_7 та наніс ножем удар у спину. Внаслідок численних побоїв, нанесених кийком, ОСОБА_7 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть в автомобілі швидкої допомоги між 18 годиною та 18 годиною 40 хвилин 16 липня 2016 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в умисному нанесенні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть, визнав.
З даних показань обвинуваченого ОСОБА_5 слідує підтвердження факту його перебування 16 липня 2016 року в помешканні за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . До нього після обіду прийшов ОСОБА_7 з спиртними напоями. Під час розпивання спиртних напоїв, з ОСОБА_7 виникла суперечка, що переросла у бійку. Не бажаючи терпіти у своєму житлі образи ОСОБА_7 на адресу матері, обвинувачений ОСОБА_5 виніс останнього на подвір`я, де побив дерев`яним кийком та ударив ножем у спину. Усвідомивши скоєне, обвинувачений ОСОБА_5 викликав на допомогу сусіда, допомагав медсестрі надавати первинну медичну допомогу ще живому ОСОБА_7 . Намірів убивати ОСОБА_7 не мав.
Обвинувачений ОСОБА_5 у суді позовні вимоги, в частині документально підтвердженої майнової шкоди визнає, в частині моральної шкоди визнає частково, посилаючись на скрутне матеріальне становище.
Крім зізнання, вину обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному нанесенні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть, підтверджено у суді даними показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Свідки прибули на місце події між 16 та 17 годинами 16 липня 2016 року подвір`я будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 . Зокрема, свідки підтвердили у суді показання, що прибувши на прохання ОСОБА_5 спостерігали на подвір`ї лежачого ОСОБА_7 зі слідами побоїв. ОСОБА_7 важко стогнав. Під час первинної допомоги ОСОБА_7 свідкам допомагав ОСОБА_5 та розповідав, що саме він, після нанесених образ на адресу матері побив ОСОБА_7 .
Зокрема, свідок ОСОБА_10 підтвердила у суді, що застала у своєму помешканні в селі Миньківці сина - обвинуваченого ОСОБА_5 та односельчанина ОСОБА_7 , які після обіду 16 липня 2016 року розпивали спиртні напої. Свідок залишила житло коли ОСОБА_7 , без видимих тілесних ушкоджень, сидів за столом та спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_8 показав, що після 16 години 2016 року, почувши крик вийшов на вулицю, де побачив обвинуваченого ОСОБА_5 який кликав на допомогу. Прибігши на подвір`я будинковолодіння ОСОБА_5 , застав там закривавленого, лежачого на животі ОСОБА_7 . На прохання обвинуваченого ОСОБА_5 свідок викликав швидку та побіг за медсестрою. Свідок підтвердив, що ОСОБА_5 розповів про побиття ним ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_9 у суді показала, що прийшла на подвір`я ОСОБА_5 за вимогою односельчанина ОСОБА_8 . Свідок застала лежачого ОСОБА_7 зі слідами крові на голові, переламаною рукою. Як медсестра сільської амбулаторії надала первинну допомогу ОСОБА_7 , зробила ін`єкцію анальгіну з димедролом, зафіксувала зламану праву руку. Обвинувачений ОСОБА_5 допомагав свідку та розповідав, що під час сварки побив ОСОБА_7 .
Факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент спричинення, що призвело до смерті ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджений даними протоколу огляду місця події, за якими слідує підтвердження факту виявлення :
на подвір`ї будинковолодіння, де лежав закривавлений ОСОБА_7 , у траві на ґрунті та на килимі, плям темно-бурого кольору;
уламків дерев`яного кийка, яким, як підтвердив у суді обвинувачений ОСОБА_5 , він наносив побої ОСОБА_7 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , про нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_7 , підтверджені показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Свідки підтвердили, що спостерігали наявність тілесних ушкоджень на тілі ще живого ОСОБА_7 . Такі покази підтверджені у суді даними висновків судово-медичних експертиз.
За даними експертизи в сукупності з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 у суді доведено настання смерті ОСОБА_7 в проміжку часу між 18 та 18 годинами 40 хвилин 16 липня 2016 року внаслідок поєднаної травми голови, грудної клітини та черева.
Висновками експертизи підтверджено :
- травму голови з вдавленим відкритим переломом кісток склепіння черепа та крововиливом під оболонки головного мозку, зокрема,
- крововиливи під м`які мозкові оболонки правої тім`яної та зовнішньої поверхні скроневої частини головного мозку ;
- субарахноїдальний крововилив верхнього краю та внутрішньої частини правої та лівої тім`яних часток;
- субдуральну гематому базальної поверхні правої скроневої частки;
- забійну рану в ділянці лобу зліва;
- підшкірну гематому тім`яної ділянки голови у верхівковій частині;
- підшкірну гематому скронево-потиличної ділянки голови справа;
- забій м`яких тканин обличчя в ділянках лобу правого ока та скули, рани лобної ділянки справа, осадження спинки, крила носу,
правої щоки;
- закриту травму грудної клітини із множинними переломами ребер справа, забоєм правої легені та крововиливом в праву плевральну порожнину;
- множинні подвійні переломи 2-12 ребер по задній поверхні;
- забій нижньої частки правої легені;
- крововилив у праву плевральну порожнину;
- розрив пристінкової плеври правої частини грудної клітки;
- закриту травму правого заочеревного простору;
- розрив правої нирки, крововилив у навколониркову клітковину справа
Крім того, виявлені: закритий перелом правої плечової кістки, синець з осадженнями по задній поверхні тулуба в ділянці попереку справа, осадження передньої черевної стінки зліва, садна та синці по задній поверхні правого плеча, непроникаюча колото-різана рана лівої лопаточної ділянки, осадження лівого плечового суглобу, синець тильної поверхні лівої кисті, садна задньо-зовнішної поверхні лівого передпліччя, садно передньої поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, осадження задньої поверхні правого плечового суглобу та правого плеча, садна передньої поверхні правої гомілки, осадження задньої поверхні тазу справа, синець зовнішньої поверхні лівого стегна.
Відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток черепа та ушкодженнями головного мозку, закрита травма грудної клітини та розрив правої нирки перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті як такі, що мають ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння, поєднані з гострою внутрішньою крововтратою та відносяться до категорії ушкоджень тяжкого ступеня.
Тілесні ушкодження голови спричинені ударним прикладанням тупих твердих предметів у суміжно розташовані тім`яну, лобну та скроневу ділянки голови.
Тілесні ушкодження грудної клітини та нирки також спричинені локальним ударним прикладанням тупих твердих предметів.
Дослідження показань ОСОБА_5 в сукупності з висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_7 узгоджуються між собою та доводять вчинення обвинуваченим умисного нанесення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть, відповідальність за які передбачена ч.2 ст 121 КК України.
Дані досліджених судово-медичних експертиз не викликають сумнівів, сторони обвинувачення та захисту їх не оспорили в суді. Обвинувачення та захист також не заперечували у суді обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину із застосуванням дерев`яного кийка довжиною більше 100 сантиметрів та діаметром близько 5 сантиметрів, який був застосований ним під час бійки з ОСОБА_7 .
Виявлені на місці залишки дерев`яного кийка за зовнішніми ознаками є частиною твердого тупого предмету і відповідають висновкам експерта в частині заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_7 саме ударним прикладанням такого тупого твердого предмету.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину обвинуваченням доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_7 .
Стороною захисту обґрунтовано зазначено, що суперечка та бійка перед вчиненням обвинуваченим ОСОБА_5 тяжкого злочину сталася через протиправну поведінку ОСОБА_7 , що не може бути залишена судом поза увагою при призначенні покарання.
Разом з тим, за даними висновку судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_5 на момент скоєння злочину будь-якою душевною хворобою, психічними розладами не страждав, в стані фізіологічного афекту, сильного душевного хвилювання не знаходився, тобто усвідомлював значення своїх дій та керував ними.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання та вважається не судимим. Разом з тим, за місцем проживання характеризується негативно через спосіб життя та схильність до зловживання спиртними напоями.
За даними лікарських довідок обвинувачений ОСОБА_5 у лікарів нарколога, психіатра та невропатолога на обліку не перебуває і не перебував.
Викладені мотиви, дослідження фактичних обставин справи дає підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він підлягає кримінальній відповідальності. Обране покарання буде співрозмірним вчиненому, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Тяжкість скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого в сукупності з пом`якшуючими обставинами, встановленими судом, не дають підстав вважати обґрунтованим на законі застосування ст.ст. 69, 75 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, за якою притягується до відповідальності, а рівно як і застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що є підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В частині цивільного позову, суд виходить процесуального факту визнання на досудовому слідстві ОСОБА_4 у встановленому законом порядку потерпілою.
Злочинними діями обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду внаслідок заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що призвело до смерті ОСОБА_7 брата потерпілої ОСОБА_4 цивільного позивача у справі.
За даними позову потерпілою ОСОБА_4 понесені витрати в розмірі 7091 гривень на поховання померлого брата, які документально підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, потерпіла ОСОБА_4 витратила кошти на правову допомогу, надану адвокатом, в розмірі 2000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією та розрахунком витраченого часу.
Викладені позовні вимоги фактично визнані цивільним відповідачем ОСОБА_5 та його захисником і підлягають повному задоволенню.
Вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.
Зазначені цивільним позивачем положення ст. 23 ЦК України передбачають загальний порядок вирішення спору про відшкодування моральної шкоди. Між тим, загальне правило не застосовується, коли обсяг цивільно-правової відповідальності передбачений спеціальною нормою і чітко визначений законом.
Фактично спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку, передбаченому ст. 1168 ЦК України. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, (усиновлювачам), дітям, (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Цивільний позивач ОСОБА_4 являється сестрою ОСОБА_7 . У суді позивач не заперечувала, що не проживала разом з померлим братом, приїжджаючи у село до матері, де проживав і померлий брат, допомагала продуктами харчування та по господарству. Такі цивільно-правові взаємовідносини померлого ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_4 (взаємовідносини сестри і брата, що проживали у різних сім`ях) не включають можливості відшкодування моральної шкоди.
Оскільки позивач ОСОБА_4 не відноситься до категорії осіб, визначеної ст. 1168 ЦК України, позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Питання про речові докази вирішуються відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 127-129, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років.

Зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 16 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі: знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7091 гривню у відшкодування матеріальної шкоди, 2000 гривень на правову допомогу.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні решти позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1