УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.185ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, проживаючого по АДРЕСА_1 , -
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільненити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки та зобов'язано його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Вирішено стягнути зі ОСОБА_7 процесуальні витрати в розмірі 491 грн. 04 коп. за проведення трасологічної експертизи на користь держави.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому реальне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Твердить також про безпідставне врахування судом обставин, що помякшують покарання, посилаючись на те, що заподіяна шкода ним фактично не була відшкодована, оскільки потерпілому ОСОБА_8 працівниками міліції повернуто викрадене майно, яке було вилучено під час затримання ОСОБА_7 , а також неврахування позиції потерпілого про призначення обвинуваченому реального виду покарання.
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційній скарзі.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має незняту та непогашену судимістьза злочин немайнового характеру, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. На час постановлення вироку ОСОБА_7 повністю відбув покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт за попереднім вироком суду.
Судом також правильно було враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , - щире розкаяння на повне визнання вини, оскільки ці обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження та поясненнями обвинуваченого у судовому засіданні апеляційного суду.
Висновок суду про те, що ОСОБА_7 працює підтверджується пояснення обвинуваченого під час апеляційного розгляду про те, що він є приватним підприємцем.
Враховуючі інші обставини, зазначені у мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції законно та обгрунтовано призначив покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вилі позбавлення волі зі звільненням його від цього покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 . З врахуванням всіх обставин справи та даних про особу обвинуваченого це покарання не можна визнати явно несправедливим внаслідок м'якості.
Тому всі доводи апеляційної скарги прокурора є необгрунтованими.
Підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, що є законним та обгрунтованим, немає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: