Справа № 522/3732/16-к
Провадження по справі № 1-кс/522/3920/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна, у якому просить зняти арешт з майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що 22 лютого 2016 року в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2014 року за № 0000802, за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2016 року по справі № 522/1894/16-к, 1-кс/522/1901/16, та на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2016 року по справі № 522/1894/16-к, 1- кс/522/1915/16, проведено обшук та вилучено майно, яке стосується його професійної діяльності в якості захисника (матеріали судових справ, у тому числі пояснення та письмові докази, що підлягають поданню до суду, оскаржувані рішення та службові документи, які відносяться до таємниці довірителів, ноутбук та флеш накопичувані із інформацією про господарські, цивільні, адміністративні судові справи довірителів, тощо), майно та документи очолюваного ним підприємства, яке необхідне для виконання господарської діяльності та виконання зобов`язань перед третіми особами, а також особисте майно (листування із установами, платіжні банківські картки, документи учасника товариства, тощо).

Як стало відомо від слідчого під час допиту в якості свідка, ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 23.02.2016 року на вилучене майно накладено арешт.

По цей час у межах вищезазначеного кримінального провадження йому про підозру не оголошувалося. Після проведення обшуку та вилучення майна слідчим було допитано в якості свідка із порушенням питання щодо можливої наявності у нього відомостей про можливу протиправну діяльність особи, яка згідно викладеного в ухвалах суду, можливо причасна до вчинення кримінального правопорушення, та яка контактує з ОСОБА_3 .

Враховуючи, що у межах кримінального провадження його процесуальний статус визначено, як свідок, про підозру жодній особі не повідомлялося (у тому числі особі, щодо якої слідчими органами перевірялися факти можливого вчинення правопорушення), арешт на майно накладався без його участі, у подальшому застосуванні арешту вищезазначеного вилученого у нього майна, відповідно до ст. 174 КПК України, відпала необхідність.

Окрім того, під час обшуку було вилучено майно, яке не було зазначено в ухвалах про проведення обшуку, а відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не належать до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не належать до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 131 КПК України, тимчасове вилучення майна є видом забезпечення кримінального провадження. Для можливості його подальшого утримання та накладення арешту у кримінальному провадженні слідчим повинна бути доведена наявність обґрунтованої підозри, чого вимагає ч. 3 ст. 132 КПК України.

У даному випадку, під час обшуку були вилучено лише майно, яке свідчить про вчинення кримінального правопорушення та зберегли сліди злочину, що підтверджується тим, що слідчий вилучив майно, оглянув та не встановив, що вони мають значення для кримінального провадження, і майно не визнано предметом злочину згідно ч. 1 ст. 98 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне майно.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивчивши клопотання ОСОБА_3 та додатки до нього, судом встановлено, що СВ УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-5 ч. 1, 2, 109 ч. 3 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 24 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000802 про арешт майна.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може також передбачити заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Приймаючи до уваги те, що вилучене майно має значення речового доказу у провадженні та є предметом злочину, а також може носить у собі інформацію, яка є важливою для досудового розслідування, воно має бути арештованим.

З огляду на викладене слідчий суддя приймає клопотання до розгляду та приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеного на спірне майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в рамках кримінального провадження № 0000802.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.03.2016