Провадження № 1-кп/639/254/16
Справа №639/2898/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР 20 січня 2016 р. за № 0000180 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 18 лютого 2015 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08 квітня 2013 р. звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 березня 2013 р. умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 місяці 16 днів з Харківської ВК№43. В подальшому став проживати за адресою: АДРЕСА_1 та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 30 січня 2015 р., за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 15 лютого 2015 р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП. У зв`язку з допущеними адміністративними правопорушеннями начальник Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області звернувся 24 лютого 2015 р. до Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням про встановлення відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду. За результатами розгляду подання, Жовтневим районним судом м. Харкова 24 лютого 2015 р. прийнято рішення про встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду строком на 12 місяців із застосуванням наступних обмежень: -заборона виходити з дому (квартири) розташованої за адресою: АДРЕСА_1 щодня з 21.00 до 05.00; заборона відвідувати місця, де реалізують спиртні напої на розлив; заборона виїздити або обмежити час виїзду з особистих причин за межі району (міста); зобов`язано з`являтися на реєстрацію до міліції 1 раз на місяць. Про встановлені всі вищевказані обмеження ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис 25 люте 2015 р. відповідно до витягу з законодавства України про адміністративний нагляд, а також йому роз`яснено, що в разі самовільного залишення свого місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України. ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу органу поліції 08 листопада 2015 р., без поважних причин залишив обране місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та почав переховуватися від працівників поліції, які здійснювали відносно нього адміністративний нагляд. Крім того, ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел 08 листопада 2015 р. здійснив перетин державного кордону України, виїхавши самовільно на територію Білорусії, а повернувся до України лише 29 грудня 2015 р. В період з 29 грудня 2015 р. по 08 січня 2016 р. ОСОБА_4 знаходився в м. Чернивці у зв`язку з похоронами свого батька, ОСОБА_5 , в той же час не повідомивши про це органи поліції, який здійснював адміністративний нагляд за ним. Після цього ОСОБА_4 08 січня 2016 р. знову самовільно здійснив перетин державного кордону України, виїхавши на територію Білорусії, а повернувся до України лише 29 січня 2016 р. При цьому ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, однак переховувався від працівників поліції та не з`являвся на реєстрацію, як це передбачено обмеженнями, встановленими вищевказаною постановою Жовтневого районного суду м. Харкова.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Статтею 395 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий: 18 лютого 2015 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 18 лютого 2015 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджено до 3 років позбавлення волі та він на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки та не відбувши покарання в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положень ч. 1 ст. 71, 72 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 378, 484, 485, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

В силу ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2015 р. та остаточно призначити до відбуття 3 (три) роки 2 (два) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 квітня 2016 р. з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1