Справа № 199/3990/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року червня місяця 15 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000959 від 19.03.2016 відносно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, який навчається в ДВПУБ № 5, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 186 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро дане кримінальне провадження з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним,
ВСТАНОВИВ:
18.02.2016 приблизно о 16:00 годині неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на перехресті вулиці Запорізької та вулиці Канівської в місті Дніпро, де побачив йому раніше невідомого хлопця на ім`я ОСОБА_5 , який рухався на зустріч. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Після цього, ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, самостійно розробив план вчинення ним відкритого викрадення майна, а саме: вибрав об`єкт посягання - майно, що належить неповнолітньому ОСОБА_5 , який в цей момент проходив уздовж паркану на перехресті вулиці Запорізької та вулиці Канівської в місті Дніпро.
Так, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати на перехресті вулиці Запорізької та вулиці Канівської в місті Дніпро, направився до неповнолітнього ОСОБА_5 та почав наполегливо просити належний останньому мобільний телефон. В цей момент ОСОБА_5 почав тікати, а ОСОБА_3 почав його переслідувати та наздогнав неповнолітнього потерпілого біля будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та штовхнув його своїми обома руками, від чого ОСОБА_5 впав на землю, а коли неповнолітній потерпілий підвівся, то почав плакати і в цей момент ОСОБА_3 почав вимагати мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 . Після чого останній дістав свій мобільний телефон марки «Prestigio» та передав його ОСОБА_3 , який у присутності інших осіб, усвідомлюючи відкритість своїх дій, заволодів належним неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 майном, а саме мобільний телефоном марки «Prestigio», моделі «RAP4044 DUO» та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Своїми умисними діями неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 6/12.1/1169 від 23.05.2016 становить 1100,00 гривень.
Умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, які виразилися у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж).
31.05.2016 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день в присутності захисника, законного представника неповнолітнього обвинуваченого та законного представника неповнолітнього потерпілого укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Відповідно до даної угоди, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 і законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій неповнолітнього ОСОБА_3 за ч. 1ст. 186 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені законному представнику неповнолітнього обвинуваченого та обвинуваченому ОСОБА_3 та законному представнику неповнолітнього потерпілого та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України та його тяжкість, яке відноситься до середньої тяжкості. Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 в присутності захисника та законного представника зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення між неповнолітнім потерпілим та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , визначивши неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Також підтвердили суду про повне відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

Захисник ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 не заперечували проти затвердження угоди про примирення між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 та просили її затвердити судом.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника неповнолітнього обвинуваченого та законного представника неповнолітнього потерпілого, які не заперечували щодо затвердження угоди про примирення, пояснення неповнолітнього обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що неповнолітній ОСОБА_3 здійснив відкрите заволодіння майном, належним неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а тому його дії за ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Таким чином, вивчивши зміст обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, оскільки такий вид покарання можливо застосувати до неповнолітнього обвинуваченого згідно ст. 99 КК України, у зв`язку з ти, що останній має самостійний дохід.

Суд вважає, що погоджений сторонами кримінального провадження вид покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 7, 12 Закону України «Про пробацію» № 160-VIII від 05.02.2015, спрямований на забезпечення його нормального фізичного і психічного розвитку, профілактику агресивної поведінки, мотивацію позитивних змін особистості, поліпшення соціальних стосунків та забезпечення досягнення мети обвинуваченого до його виправлення, попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_8 з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а після досягнення його повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/12.1/1169 від 23.05.2016) в сумі - 351.84 гривень.

Керуючись ст.ст. 99, 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду від 31.05.2016 про примирення між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та його законним представником ОСОБА_6 і неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000959 від 19.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йомуузгоджене сторонами угоди про примирення від 31.05.2016 покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання вироком законної сили залишити колишній особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_8 з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а після досягнення його повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/12.1/1169 від 23.05.2016) в сумі - 351.84 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

15.06.2016