Провадження 1-кп/168/66/16
Справа № 168/645/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

уродженки с. Галаївець Липово-Долинського району Сумської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючої керівником КП «Рокитнянський цегельний завод», пенсіонерки, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керівника колективного підприємства «Рокитнянський цегельний завод» с.Рокита Старовижівського району і будучи наділеною адміністративно-господарськими функціями, використовуючи своє службове становище, в порушення вимог ст. 16 Кодексу України про надра та п.п. 1 п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Кабінетом Міністрів України №615 від 30.05.2011 р., усвідомлюючи протиправність своїх дій і їх правові наслідки, будучи обізнаною про зупинення у встановленому законом порядку надрокористовачу КП «Рокитянський цегельний завод» умов користування нардами, передбачених спеціальним дозволом за № 2934 від 28.02.2003 р., в період часу з 01.07.2013 р. по 31.09.2013 р. на території земельної ділянки загальною площею 2000 м2, що розташована за межами населеного пункту 0,5 км. на схід від с.Рокита, Старовижівського району, Волинської області, з південно - східної сторони від КП «Рокитянський цегельний завод», за допомогою працівників вказаного підприємства, які виконували усне розпорядження керівника підприємства про видобуток корисних копалин, не знаючи про наміри ОСОБА_4 , з використанням трактора ДТ-75, відкритим способом незаконно видобула 250 тон глини, яка є відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року корисною копалиною загальнодержавного значення. У подальшому, керуючись єдиним умислом ОСОБА_4 , за таких же обставин і таким же способом, в період часу з 01.07.2014 р. по 31.08.2014 р. відкритим способом незаконно видобула 200 тон глини, а в період часу з 01.09.2015 р. по 31.10.2015 р. незаконно видобула 170 тон глини. Таким чином, ОСОБА_4 всього незаконно видобула 620 тон глини.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 240 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором і обвинуваченою, за участю захисника, укладена угода про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості з уточненнями ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала винуватість в зазначеному злочині і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні за ч.2 ст.240 КК України. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди обвинуваченій буде призначене покарання у виді штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 грн.

Угода підписана сторонами та разом із обвинувальним актом, надійшла до суду.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом, та у разі невиконання умов угоди, які у підготовчому судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надала згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Наявність складу злочину в її діях доводиться наданими суду доказами.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону та призначити їй обумовлене в угоді покарання, одночасно просить речовий доказ трактор марки ДТ-75 залишити у власності КП «Рокитнянський цегельний завод», інші речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Захисник та обвинувачена просять затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.240 КК України і ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженого в угоді покарання.

Речові докази документи, відповідно до ч.9 ст. 100 КПК, слід залишити при матеріалах кримінального провадження, речовий доказ трактор марки ДТ-75 відповідно до ст. 100 КПК слід залишити у власності КП «Рокитнянський цегельний завод».

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості, укладену в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000102 від 22.06.2016 року, між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: трактор марки ДТ-75 - залишити у власності КП «Рокитнянський цегельний завод», документи - звітний баланс запасів корисних копалин за 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік КП «Рокитянський цегельний завод»; папку первинні документи за 3 квартал 2013 року, за 3 квартал 2014 року, 3 квартал 2015 року, за 4 квартал 2015 року КП «Рокитянський цегельний завод» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1