Справа № 588/218/16-к
провадження № 1-кп/588/53/16
У Х В А Л А
11 березня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого - ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тростянець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тростянець Сумської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, розлучений, солдат строкової служби в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11 березня 2016 року захисник ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що на час його розгляду відпала потреба у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки в ході досудового слідства він активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, одразу після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 звернувся до Тростянецького ВП з заявою про скоєння злочину, завдяки чому працівники поліції вжили заходів щодо скорішого надання медичними працівниками швидкої допомоги потерпілому і він залишився живим. Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_4 детально давав пояснення про обставини скоєння злочину, а його покази були підтвердженні в подальшому висновком експертизи №63 від 27.01.2016, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами провадження. Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру перешкоджати встановленню істині по справі. Крім того, оскільки досудове розслідування вже завершено, ОСОБА_4 сам звернувся до поліції з заявою про вчинення злочину, визнав свою вину та щиро розкаявся, йому нема потреби ухилятись від суду, адже він усвідомив в повній мірі суспільну небезпеку вчиненого ним діяння та готовий понести покарання, яке б було достатнім для того, щоб стати на шлях виправлення. Також, захисник у клопотанні просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживанням та за місцем проходження військової служби, він військовослужбовець і проходить службу в гарматному артилерійському дивізіоні військової частини, був нагороджений Подякою громадської організації, з травня 2015 року виконував бойові завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та під час виконання завдань зарекомендував себе грамотним, мужнім та хоробрим військовослужбовцем, про що свідчить службова характеристика. Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження потерпілому ОСОБА_7 було відшкодовано в повному обсязі матеріальну і моральну шкоду, про що свідчать його розписки, та він просить, щоб суд застосував до ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Таким чином, ризиків того, що ОСОБА_4 може далі продовжувати займатись злочинною діяльністю відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.
Потерпілий та його представник проти клопотання захисника не заперечували, погоджуючись на зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого.
Прокурор проти клопотання захисника заперечував посилаючись на те, що ризики, які стали підставлю для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились, а тому підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відсутні.
Суд, вислухавши думку учасників процесу дійшов висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. 2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, за ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 1 січня 2016 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 1 січня 2016 року, а за ухвалою суду від 25 лютого 2016 року обвинуваченому було продовжено дію вказаного запобіжного заходу до 22 квітня 2016 року.(а.с.18)

Зі змісту вказаних ухвал вбачається, що підставами для застосування запобіжного заходу були встановлені ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Даючи оцінку вказаним ризикам на час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який вид запобіжного заходу суд бере до уваги, що в ході досудового слідства обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, в ході судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні злочину за обставин визначених в обвинувальному акті визнав повністю та погодився надати суду показання щодо обставин вчиненого злочину. Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру перешкоджати встановленню істині по справі та всіляко сприяє встановленню обставин кримінального правопорушення.
Крім того, оскільки досудове розслідування вже завершено, ОСОБА_4 визнав свою вину, відшкодував потерпілому в повному обсязі матеріальну і моральну шкоду, про що свідчать його розписки та останній просить, щоб до ОСОБА_4 було застосоване покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи переховуватися від суду.
Також, з огляду на положення ч. 1 ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також враховує в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у разі визнання його винуватості у кримінальному правопорушенні; 32 - річний вік обвинуваченого, а також добрий стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що він за місцем свого фактичного проживання мешкає разом з бабусею ОСОБА_10 , має на утриманні неповнолітню дитину, проходить службу в збройних силах України; репутацію обвинуваченого, який є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживанням та за місцем проходження військової служби, був нагороджений Подякою громадської організації, з травня 2015 року виконував бойові завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та під час виконання завдань зарекомендував себе грамотним, мужнім та хоробрим військовослужбовцем, про що свідчить його службова характеристика.
Отже, з огляду на зазначене, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зважаючи на необхідність забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідність запобігання ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на більш м`який, а саме домашній арешт з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 194, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотаннязахисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , звільнивши з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
а) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
б) заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання (житло), а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_3 ;
в) не відлучатися за адміністративні межі м. Тростянець Сумської області без дозволу суду.
Строк дії ухвали визначити 60 (шістдесят) днів, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 строком до 10 травня 2016 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1