АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянув у відкритому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2016 року.

Даною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - електромобіль марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 та документи на придбання і перевезення електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 Fattura fiscale №520 від 08.11.2016 року ( рахунок-фактура) та Documento di transporto № 15/2016 від 08.11.2016 року ( товаротранспортна накладна).

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в порядку ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Оскільки згідно протоколу огляду місця події від 09.11.2016 року майно було вилучено слідчим 09.11.2016 року, тобто 10.11.2016 року слідчий мав звернутись з клопотанням про арешт такого майна. Крім того, слідчим суддею вказано, що клопотання було подано з порушенням встановленого КПК України порядку через поштове відділення, а не безпосередньо до канцелярії суду, з врахуванням специфіки характеру такого клопотання та строків його розгляду. Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання клопотання слідчий чи прокурор не звернулися. Слідчим суддею враховано, що особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена, підозру нікому не пред`явлено, відсутні докази наявності цивільного позову та взято до уваги наявність ухвали слідчого судді ОСОБА_7 від 14.11.2016 року щодо розгляду аналогічного клопотання..

З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, відомості про яке 10.11.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом умисного використання службовими особами Закарпатської митниці ДФС та Державної прикордонної служби свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, під час здійснення митного оформлення, прикордонного та митного контролю стосовно транспортного засобу марки Мерседес Спринтер із польським реєстраційним номером НОМЕР_2 та вантажу, який в ньому перевозився з Угорщини до України, а саме електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 вартістю близько 500 тисяч гривень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді несплати до бюджету митних платежів.

Так, 09.11.2016 року співробітниками УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ здобуто інформацію про факт незаконного, з порушенням законодавства з питань державної митної справи України, переміщення через митний кордон України у пункті пропуску Лужанка товарів, зокрема, про переміщення у вантажному транспортному засобі марки Мерседес Спринтер донг із польським реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керванням ОСОБА_8 електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 вартістю близько 500 тис. грн., без декларування, митного оформлення ( розмитнення) такого у встановленому Митним кодексом України порядку та сплати митних платежів ( мита, ПДВ, акцизного збору тощо), встановлених митним законодавством за увезення таких товарів.

У період часу з 22:00 год. до 22:40 години 09.11.2016 року за добровільною згодою ОСОБА_8 , слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 на ділянці автодороги біля ВПС Лужанка та навпроти автозаправки OKKO проведено огляд вантажного транспортного засобу марки Мерседес Спринтер із польським реєстраційним номером НОМЕР_2 та вантажу, який в ньому перевозився, а саме - електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 , які з місця проведення огляду вилучені.

У подальшому, 10.11.2016 року у період часу з 11:30 години до 11:40 години у присутності ОСОБА_8 , слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 у службовому кабінеті №39 проведено огляд документів на придбання та перевезення електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 Fattura fiscale №520 від 08.11.2016 року ( рахунок-фактура) та Documento di transporto № 15/2016 від 08.11.2016 року (товаротранспортна накладна), які під час проведення слідчим огляду вилучені.

У поданому суду клопотанні слідчий вважає, що електромобіль є речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій ( предметом вчинення злочину), а також містить у собі відомості, що можуть бути використані як докази факту злочинних дій працівників митниці та прикордонної служби, важливих обставин здійснення митного та прикордонного контролю. Речовим доказом у кримінальному провадженні слідчий вважає і документи на придбання та перевезення електромобіля. Вказує на те, що вказаний матеріальний об`єкт та документи відповідають критеріям, визначеним ст. 170 КПК України. Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та може призвести до їх втрати, що приятиме уникненню від відповідальності винних осіб.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2016 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Вважає, що главою 17 розділу 2 КПК України не встановлено виключний перелік способів подачі клопотань про арешт майна, що в свою чергу дає можливість слідчому та прокурору подавати клопотання як безпосередньо до суду так і шляхом надсилання поштовим зв`язком. Також на думку апелянта не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подача аналогічних клопотань до суду та їх розгляд іншими слідчими суддями. Звертає увагу суду на те, що розгляд клопотання відбувся без виклику обов`язкових учасників сторін кримінального провадження що є порушенням вимог ч.1 ст. 172 КПК України, чим порушено право на захист власників майна та право доведення викладених у клопотанні обставин слідчим і прокурором. Вважає, що електромобіль марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні так як є об`єктом кримінально протиправних дій. Дане твердження стосується і документів на придбання, які містять відомості, що можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вірно встановлено, що з тотожнім (ідентичним) клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна - електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 та документів на придбання і перевезення електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 Fattura fiscale №520 від 08.11.2016 року (рахунок-фактура) та Documento di transporto № 15/2016 від 08.11.2016 року ( товаротранспортна накладна) старший слідчий слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 за погодженням прокурора уже звертався, на підставі чого постановлено ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно.

При цьому, в клопотанні слідчого про накладення арешту на майно від 10.11.2016 року, яке отримано та зареєстровано Ужгородським міськрайонним судом 14.11.2016 року о 14:33 годині слідчий виклав ті самі обставини, приводи і підстави для арешту майна, що й в попередньому клопотанні та обидва клопотання датовані однією і тією ж датою, з тими самими обґрунтуваннями.

Таким чином, на час розгляду слідчим суддею отриманого клопотання, з вказаного питання судове рішення вже було прийнято іншим слідчим суддею. Будь-який повторний розгляд одного й того ж клопотання в одному кримінальному провадженні, без попередньої оцінки судового рішення судом апеляційної інстанції, в порядку передбаченому КПК України, кримінальним процесуальним Законом не передбачено.

Слідчий суддя не врахував вимоги загальних засад кримінального провадження і прийняв для повторного розгляду одне і те ж клопотання ( ідентичне) слідчого прокуратури , що є фактично намаганням переглянути судове рішення слідчого судді , що є неприпустимим.

Отже, слідчий суддя, вказавши на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, повинен повернути таке клопотання слідчому чи прокурору, як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки вказана норма не передбачає можливості подання одночасно двох клопотань про арешт одного і того ж майна.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання слідчого про арешт майна, а прийняте слідчим суддею рішення підлягає скасуванню, оскільки мотивувальна частина ухвали суперечить прийнятому слідчим суддею рішенню.

З врахування наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що знайшли своє часткове підтвердження, а ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.167-175, 407 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.11.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000242 скасувати.

Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 та документів на придбання і перевезення електромобіля марки Renault Twizy vin-код НОМЕР_1 Fattura fiscale №520 від 08.11.2016 року ( рахунок-фактура) та Documento di transporto № 15/2016 від 08.11.2016 року ( товаротранспортна накладна) повернути слідчому СВ слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 ..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: