№566/1153/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по об`єднаних обвинувальних актах, у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 03 серпня 2015 року та № 0000899 відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Іскра Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 за попередньою змовою з ОСОБА_15 , приблизно о 00 год., 18 червня 2015 року, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрали з пасовиська, що в с. Іскра Рівненського району Рівненської області, коня, який належить ОСОБА_11 , вагою 500 кг., вартістю по 20 грн за один кілограм коня живої ваги, якого в подальшому продали та отримані грошові кошти використали на власні потреби, в результаті чого завдали потерпілій майнову шкоду на суму 10 000 грн.
ОСОБА_14 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , приблизно о 00 год., 18 червня 2015 року, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрали з пасовиська, що в с. Іскра Рівненського району Рівненської області, одного коня, який належить ОСОБА_9 , вагою 600 кг., вартістю по 20 грн. за один кілограм коня живої ваги, які в подальшому продали та отримані грошові кошти використали на власні потреби, в результаті чого заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 12 000 грн.
ОСОБА_14 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , в ніч на 24 червня 2015 року, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, таємно, викрали з лугу, що в с. Іскра Рівненського району Рівненської області, двох коней вагою 500 кг. та 400 кг., вартістю по 20 грн. за один кілограм коня живої ваги, які належать ОСОБА_10 , в результаті чого потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 18 000 грн.
ОСОБА_14 , продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, за попередньою змовою разом із ОСОБА_15 , вночі, 13 липня 2015 року, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу вчинили крадіжку двох коней вагою 650 кг. та 600 кг., вартістю по 22 грн. за один кілограм коня живої ваги, що знаходилися в с. Іскра Рівненського району Рівненської області та належали ОСОБА_8 , які в подальшому продали та отримані грошові кошти використали на власні потреби, в результаті чого ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 27 500 грн.
ОСОБА_14 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , в ніч на 22 липня 2015 року, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрали коня вагою 550 кг., вартістю по 22 грн. за один кілограм коня живої ваги, який належить ОСОБА_16 та знаходився на лузі в с. Новостав Рівненського району Рівненської області, в результаті чого потерпілій завдано майнову шкоду на загальну суму 12 100 грн.
ОСОБА_14 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_15 , 3 серпня 2015 року, приблизно о 2 годині 00 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрали двох належних ОСОБА_17 коней загальною вагою 870 кг по ціні 22 грн. за 1 кг живої ваги, які знаходилися на пасовищі неподалік господарства потерпілого в с.Мошків Млинівського району Рівненської області, в результаті чого потерпілому ОСОБА_17 завдано майнову шкоду на загальну суму 19 140 грн.
Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинувачених та потерпілих, а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинувачених.

Епізоди №1 та №2: крадіжка коней, які належить ОСОБА_11 та ОСОБА_9
(с. Іскра Рівненського району Рівненської області)
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що 18 червня 2016 року, зустрілись з ОСОБА_18 та переговорили щодо вчинення крадіжки коней. Зайшли на пасовисько в с. Іскра Рівненського району, «натягнули» уздечку на одного коня і повели коней в с.Іваничі Рівненського району. Коней прив`язали в лісі. До того, як вчинити крадіжку коней, вони взяли вивіску-оголошення щодо заготівлі коней. Під ранок зателефонували закупівельникам, щоб вони приїхали і забрали коней. Закупівельники приїхали в цей же день, забрали коней та заплатили десь 10-12 тисяч гривень за двох коней.

Умисел на крадіжку коней виник після перегляду відеоролика в Інтернеті щодо крадіжки коней. Коні важили близько 350 кг., заготівельники їх не важили, а «міряли». Він, обвинувачений, не пам`ятає хто був ініціатором крадіжки. Необхідності у вчиненні крадіжки не було. За продаж коней отримав половину суми, коштами розпорядився на власний розсуд. Не зміг відшкодувати матеріальну шкоду в ході досудового розслідування, так як перебував під домашнім арештом і не міг працювати. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_19 , в судовому засіданні, свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що 15 червня 2015 року, він зустрівся з ОСОБА_4 і разом подивились відеоролик про крадіжку коней. Він точно не пам`ятає хто запропонував вчинити крадіжку. Перед цим він бачив на вулиці оголошення про заготівлю коней. Він «взяв» номер телефону. Приблизно 18 червня 2015 року, точної дати не пригадує, він, обвинувачений, разом з ОСОБА_4 пішли на пасовисько біля в`їзду в с. Іскра Рівненського району. Вони взяли коней і повели в сторону с. Іваничі та прив`язали їх в лісі. Дочекавшись ранку подзвонили заготівельникам. Заготівельники приїхали в с.Іваничі Рівненської області, поміряли рулеткою коней, повантажили їх та розрахувались, заплативши їм 10-12 тисяч гривень.

Кошти він, обвинувачений, витратив на власні потреби. На даний час він, обвинувачений, відшкодував, по ринковій ціні, шкоду потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Заготівельники не питали звідки коні та самі пропонували ціну за коней. Він, обвинувачений, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_11 , в судовому засіданні вказала, що в даний час шкода їй відшкодована і претензій ні матеріально, ні морального характеру ні до ОСОБА_4 , ні до ОСОБА_6 вона немає.

Потерпілий ОСОБА_9 , в судовому засіданні дав показання, що коли виводив на пашу корову помітив відсутність коня. Це була кобила 3-річного віку. В даний час шкода йому відшкодована.

Епізод №3: крадіжка двох коней, які належить ОСОБА_10
(с. Іскра Рівненського району Рівненської області)
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що, приблизно 24 червня 2015 року, зустрілись разом з ОСОБА_6 і домовились про крадіжку коней. Пішли на пасовисько в с. Іскра Рівненського району, «взяли» двох коней і повели їх в ліс в с. Іваничі Рівненської області. Вранці «здали» коней заготівельникам, але не пам`ятає чи тим самим. Отримали приблизно 10 000 грн. Гроші поділили порівну і розпорядились ними на власний розсуд.

Він проживає в м.Рівне. але ОСОБА_6 знає. В с.Іваничі Рівненського району живе його знайомий. Він, обвинувачений, неодноразово бував в с. Іваничі Рівненського району і знав, що тут є коні. Щиро кається , буде вживати всіх заходів для відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_19 , в судовому засіданні, свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що після першої крадіжки перебував в м. Рівне і вирішили знову вчинити крадіжку. Десь, приблизно, 24 червня 2015 року, пішли на те саме пасовище в с.Іскра Рівненського району. Коні були на припонах. Двох коней вони прив`язали шнурками за шию і повели до лісу в с. Іваничі Рівненського району. Перед крадіжкою в інтернеті знайшли інших заготівельників, так як здавати попереднім було б «ризиковано». На наступний день реалізували коней за 10 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_10 , в судовому засіданні дав показання, що вивів коней на пасовисько у селі. На наступний ранок побачив, що коней немає. Шкода на даний час йому відшкодована частково.

Епізод №4: крадіжка двох коней, які належить ОСОБА_8
(с. Іскра Рівненського району Рівненської області)
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що десь приблизно 13 липня 2015 року, зустрілись з ОСОБА_18 і маршруткою з м. Рівне поїхали в с. Іскра Рівненського району. В с. Іскра пішли на пасовище, «взяли» двох коней і повели їх в с. Іваничі Рівненського району. Вранці передзвонили заготівельникам, тим що здавали коні в перший раз, і домовились з ними. Виручили за здачу коней 10-12 тисяч гривень і поїхали в м. Рівне.

Обвинувачений ОСОБА_19 , в судовому засіданні, свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що коли закінчились гроші, він приїхав в с. Іскра Рівненського району, де проживають батьки. З ОСОБА_4 вони взяли з собою вуздечки, які залишились від крадіжки попередніх коней і «пішли шукати» коней. Вони побачили біля дороги, на полі, яке не було обгороджене, коней, які паслися. Взявши коней, подивились по навігатору найкоротший шлях до с. Підгайці Рівненського району. Потім через поле повели коней до с. Іваничі Рівненського району до лісу, де вони раніше прив`язували коней. Дочекавшись ранку, зателефонували заготівельникам, яким здавали коней перший раз. Отримали за коней десь близько 10-12 тисяч гривень.

Потерпіла ОСОБА_8 , в судовому засіданні дала показання, що коней виводила на приватизовану земельну ділянку, на якій вони чергували з чоловіком та наглядали за кіньми. При яких обставинах була вчинена крадіжка їй невідомо.

Епізод №5: крадіжка коня, який належить ОСОБА_16
(с. Новостав Рівненського району Рівненської області)
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що приблизно, в ніч на 22 липня 2015 року, коли закінчились кошти, приїхав в с. Новостав Рівненського району. Біля річки стояло двоє коней і вони викрали одного. Також повели його через поле до с. Іваничі Рівненського району. Зателефонували закупівельникам. Після обіду приїхало два закупівельники, «поміряли» коня і заплатили десь 6-7 тисяч гривень.

Обвинувачений ОСОБА_19 , в судовому засіданні, свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що коли закінчились гроші, то вони вирішили з ОСОБА_20 знову вчинити крадіжку. Знаючи зі слів батьків, що в с. Іскра Рівненського району шукають тих, хто крав коней, вирішили вчинити крадіжку в с. Новостав Рівненського району (сусіднє село поряд з с. Іскра). Дочекавшись вечора пішли разом з ОСОБА_4 пішли в с. Новостав і тим самим шляхом пішли через поле в с. Іваничі. Поскільки у них були номери заготівельників, то вони подзвонили одному з них і заготівельник приїхав в с. Іваничі. Отримали приблизно 6 000 грн.

Епізод №6: крадіжка двох коней, які належить ОСОБА_17
(с. Мошків Млинівського району Рівненської області)
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_14 свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що він приїхав до ОСОБА_6 в село машиною з другом по імені ОСОБА_21 . Прізвища його він не знає. Зателефонували до ОСОБА_22 і запропонували йому поїхати в с. Мошків та «взяти» пару коней. В с. Мошків Млинівського району його з ОСОБА_22 привіз ОСОБА_21 автомобілем «Жигулі» та залишив там, а сам повернувся в м. Рівне. Це було десь о 1 год.30 хв. Ідучи по дорозі побачили, на пасовиську, коней, «взяли їх і повели». Спершу ішли по трасі, а потім полем, дійшли до с. Радів Млинівського району і в посадці лягли спати. Проспали до обіду. Прокинувшись він, обвинувачений, пішов за цигарками в с. Радів Млинівського району. Біля магазину був зупинений працівниками поліції.

Перед крадіжкою він був в с. Мошків Млинівського району і знав, що на пасовиську там є коні. Вони не стали телефонувати заготівельникам, так як були затримані. Коні повернуті в натурі

Обвинувачений ОСОБА_19 , в судовому засіданні, свою вину по даному епізоду визнав повністю і дав показання, що вони з ОСОБА_4 , «взяли» пару коней і повели їх тією ж дорогою, що і їхали. Поскільки почало світати, то вони вирішили сховатися і завели коней в посадку, а самі лягли спати. В них закінчилася вода і цигарки, і ОСОБА_4 сказав, що піде в магазин принесе води і цигарки. Це було приблизно десь о 15 годині. Повернувся ОСОБА_23 десь близько 20-21 години з працівниками поліції. Вони затримали його, обвинуваченого. Потім приїхав власник і забрав коней.

Кається у вчиненому злочині. Не знає чи вчиняв би ще крадіжки якби не був затриманий працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_17 , в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Претензій до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 він не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_13 по епізодах крадіжки в ОСОБА_11 . ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

За ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані також дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по епізоду крадіжки коней у ОСОБА_17 .

Ухвалою Млинівського районного суду від 27 листопада 2015 року об`єднано в одне провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 03 серпня 2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за спільним № справи 566/1153/15-к (1кп/566/83/15).
У відповідності до п.7 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 4 червня 2010 року передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Виходячи з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_13 по всіх епізодах крадіжок слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_24 та обвинуваченому ОСОБА_25 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 та обвинуваченому ОСОБА_25 суд відносить щире, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 та обвинуваченому ОСОБА_25 в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_24 та обвинуваченому ОСОБА_25 , суд з врахуванням даних про осіб обвинувачених, сукупності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обвинувачуваних обставин та характеризуючі дані про осіб обвинувачених, вважає за можливе застосувати відносно них ст. 75 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про приєднання речових доказів від 03 серпня 2015 року коня та кобилу, вилучених у лісосмузі в с. Радів Млинівського району під час огляду місця події 03 серпня 2015 року, приєднано до кримінального провадження № 0000439 в якості речового доказу та повернено потерпілому ОСОБА_17 під розписку.

(а. с. 36 кримінального провадження № 0000439)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2015 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

(а. с. 212-213 кримінального провадження № 0000899)
Статтею 203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
У відповідності до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Поскільки строк дії ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2015 року закінчився і прокурор не заявив клопотання про продовження чи заміну запобіжного заходу, то суд не вправі самостійно вирішувати питання щодо запобіжного заходу обраного ОСОБА_24 під час досудового провадження.
На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.370, 373-374 КПК України
ст. 75,76 КК України,
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75. КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_13 зобов`язати повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі:
- коня та кобилу, вилучених у лісосмузі в с.Радів Млинівського району під час огляду місця події 03 серпня 2015 року, приєднано до кримінального провадження № 0000439 в якості речового доказу, які повернено потерпілому ОСОБА_17 під розписку залишити потерпілому ОСОБА_17 .
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1