Справа № 159/1094/16-к
Провадження № 1-кп/159/87/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001288 від 21 жовтня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, не зареєстрованого, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 27.03.2007 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 27.03.2007 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, за що на даний час судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так він, діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, незаконно придбав при невстановлених досудовим слідством обставинах наркотичний засіб бупренорфін, який зберігав при собі з метою збуту. В подальшому, 30 жовтня 2015 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів і керуючись метою збагачення продав, чим незаконно збув, за грошову винагороду в сумі 100 гривень наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,0016 г., особі, яка залучалась правоохоронними органами для проведення оперативної закупівлі, - ОСОБА_6 , який в подальшому вказаний наркотичний засіб видав працівникам міліції.

Крім цього, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим слідством обставинах, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 15,59 грам, який зберігав у кімнаті за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 для власного вживання без мети збуту, який в проміжок часу з 16 години 15 хвилин по 18 годину 20 хвилини 30 жовтня 2015 року був вилучений в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому органами досудового розслідування протиправних діянь не визнав повністю. Суду показав, що до вчинення тих дій, про які зазначено в пред`явленому йому обвинуваченні, він взагалі не причетний та не має до цього жодного стосунку, справу вважає сфабрикованою. Зокрема вказував на те, що 30 жовтня 2015 року близько 13-ї години він разом з ОСОБА_7 приїхав додому з села, що знаходиться в Старовижівському районі. Близько 14-ї години він разом з тим же ОСОБА_8 пішов на Привокзальну площу в м. Ковелі. Приблизно через 1,5 години вони перебували в магазині "Універмаг". В цей час до нього зателефонував працівник міліції на прізвище ОСОБА_9 та попросив зустрітись, на що він погодився. Зустріч була призначена біля приміщення РАЦС, що по вул. Степана Бандери в м. Ковелі. Очікуючи на зустріч, до нього підійшов працівник міліції та запросив в автомобіль. При цьому працівники міліції забрали в нього всі речі, які були при ньому, одягли кайданки, однак будь-яких протоколів не оформляли. В подальшому його повезли в двір будинку, в якому він проживає та повідомили, що в його квартирі буде проходити обшук. Під час обшуку в квартирі працівники міліції, нібито, знайшли пакунок з наркотичною речовиною. Вважає, що даний пакунок було спеціально підкинуто працівниками міліції в ході обшуку. До збуту наркотичного засобу під час оперативної закупівлі він відношення не має, оскільки в цей час не перебував в місці, де проходила ця закупівля. Стверджував, що такі дії працівників міліції є помстою за його відмову від співпраці з ними щодо розкриття злочинів, що стосувались квартирних крадіжок. Просив виправдати його за всіма статтями пред`явленого обвинувачення.

Не зважаючи на повне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні встановлених судом протиправних діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Зокрема, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , відносно якого були застосовані заходи безпеки у відповідності до Закону України "Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві", суду показав, що 30 жовтня 2015 року працівниками міліції йому було запропоновано взяти участь в проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу в ОСОБА_4 , на що він погодився. В цей день, в післяобідню пору, працівники міліції запросили його до Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, де в присутності двох понятих оглянули його. Заборонених предметів при ньому не було, був лише мобільний телефон "Нокіа". Після цього йому вручили грошові кошти в сумі 100 грн. купюрами номіналом по 50, 20, 20, 10 грн. кожна. Технічні засоби відеофіксації йому не вручались. Було оглянуто також автомобіль "Рено Меган", на якому він мав їхати на зустріч з ОСОБА_4 . Домовившись з останнім по телефону про зустріч, він поїхав до нього додому. По приїзду до будинку, в якому живе ОСОБА_4 , він зайшов в під`їзд та, зустрівшись з ОСОБА_4 на сходинковій площадці між четвертим та п`ятим поверхом, придбав у нього за вручені кошти наркотичний засіб. Після цього повернувся до працівників міліції та видав придбаний в ОСОБА_4 наркотичний засіб.

В ході судових дебатів захисником було заявлено про визнання недопустимими показань зазначеного свідка, оскільки є підозри, що цей свідок є оперативним працівником поліції. Крім цього, під час його допиту, він вдягав навушники, через які могли бути підказки.

Однак доводи захисника про те, що даний свідок є оперативним працівником поліції не ґрунтуються на об`єктивних доказах та фактах, а тому є повністю безпідставними. Під час допиту свідок дійсно вдягав навушники, однак це тривало лише кілька секунд та після зауваження захисника та головуючого, допит свідка був продовжений без навушників. Відтак допит даного свідка був проведений відповідно до вимог КПК України.

Показання свідка ОСОБА_6 повністю підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які запрошувались в якості понятих для проведення оперативної закупівлі, яка мала місце 30 жовтня 2015 року.

Зокрема, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожен окремо, підтвердили, що наприкінці жовтня 2015 року, точної дати не пам`ятають, були присутні в ході проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу в ОСОБА_4 . Вони були запрошені до відділу міліції, де в їх присутності було оглянуто закупника. При його огляді будь-яких заборонених предметів не було виявлено. Було також вручено закупнику грошові кошти в загальній сумі 100 грн., які перед тим були скопійовані на ксероксі. Крім цього працівниками міліції було оглянуто автомобіль, на якому закупник мав їхати на зустріч з продавцем. Після цього всі учасники поїхали в напрямку кладовища, що по вул. Незалежності в м. Ковелі. По приїзду на місце проведення оперативної закупівлі, бачили, як закупник зайшов в під`їзд одного з будинків, а через деякий час повернувся та видав маленький згорток, в якому знаходилась половина таблетки та вказав, що придбав наркотичний засіб в ОСОБА_4 . В ході проведення оперативної закупівлі складались відповідні протоколи, які вони підписували.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні, кожен окремо, суду показали, що вони, будучи працівниками міліції, організовували проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу в ОСОБА_4 30.10.2015 року та підтвердили обставини та хід цієї закупівлі.

Показання зазначених вище свідків об`єктивно підтверджуються також документами, складеними у зв`язку з проведенням 30.10.2015 року оперативної закупівлі наркотичних засобів в ОСОБА_4 . Зокрема:

-постановою про проведення негласної слідчої /розшукової/ дії контроль за вчиненням злочину від 30.10.2015 року, згідно якої для одержання доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 , пов`язаної з незаконним обігом наркотичного засобу "бупренорфін", постановлено провести оперативну закупку цього наркотичного засобу на суму 100 грн.; до проведення оперативної закупки залучено ОСОБА_6 , щодо якого застосовано заходи безпеки /а.п. 55-56/;

-протоколом огляду грошей від 30.10.2015 року та додатком до нього, згідно яких в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було оглянуто гроші в сумі 100 грн. купюрами: 50 грн. № РЖ 6216852; 20 грн. № ТК 8038546; 20 грн. № ТЛ 9713839; 10 грн. № ПД 5966770 та зроблено ксерокопію цих грошових коштів /а.п. 57-59/;

-протоколом огляду покупця від 30.10.2015 року, згідно якого в присутності тих же понятих було оглянуто ОСОБА_6 , в якого при собі знаходився лише мобільний телефон "Нокіа" чорного кольору. При огляді ОСОБА_6 в його одязі та взутті сторонніх предметів виявлено не було. Останньому надано грошові кошти в сумі 100 грн., оглянуті для проведення оперативної закупівлі /а.п. 60/;

-протоколом огляду транспортного засобу від 30.10.2015 року, згідно якого в присутності тих же понятих було оглянуто автомобіль "Рено Меган", сірого кольору, який використовувався в ході оперативної закупівлі та в якому сторонніх предметів та речей не виявлено /а.п. 61/;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.10.2015 року, яким було зафіксовано процес проведення оперативної закупівлі. Після проведення оперативної закупівлі закупник ОСОБА_6 видав згорток із фольги, в якому була речовина білого кольору, зовні схожа на частину таблетки та пояснив, що дана речовина є наркотичним засобом "бупренорфін", який він придбав у ОСОБА_4 за попередньо вручені йому грошові кошти в сумі 100 грн. Паперовий згорток з частиною таблетки білого кольору вилучено та опечатано /а.п. 62/;

-протоколом обшуку від 30.10.2015 року, проведеного в квартирі по місцю проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), згідно якого в підсобці в кишені куртки вилучено обгортку з-під таблетки з написом "SUBUTEX", а при особистому обшуку ОСОБА_4 в сумочці було виявлено та вилучено грошові кошти, в тому числі й ті купюри, які використовувались під час оперативної закупівлі /а.п. 85-86/.

Дана оперативна закупівля наркотичних засобів у обвинуваченого ОСОБА_4 оформлена відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, що підтверджується зазначеними вище документами та показаннями свідків. Підстав для визнання оформлення даної оперативної закупівлі таким, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, не вбачається.

При цьому суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого щодо визнання недопустимими доказів проведення оперативної закупівлі через відсутність аудіо-, відеоконтролю під час закупівлі, на проведення якого надано відповідний дозвіл Апеляційного суду Волинської області, оскільки проведення такого контролю під час закупівлі є правом оперативних працівників, які здійснюють закупівлю, а не їх обов`язком. Крім цього, як вказували в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , на момент проведення оперативної закупівлі робота оперативно-технічного відділу, який власне проводить такий контроль, була заблокована через реформування органів міліції в поліцію.

Показання ОСОБА_4 про те, що він близько 14-ї години вийшов з дому і не був там присутній до моменту, коли його привезли працівники міліції (близько 16-ї години), тобто в той час коли проводилась оперативна закупівля, повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Зокрема, свідок ОСОБА_12 в ході його допиту в суді вказував, що після проведення оперативної закупівлі ОСОБА_14 залишився біля будинку, в якому проживає ОСОБА_4 для проведення спостереження. В подальшому ОСОБА_14 зателефонував та повідомив, що ОСОБА_4 вийшов з дому та попрямував по вул. Грушевського в сторону приміщення РАЦСу.

Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердила, що в той день ОСОБА_17 з ОСОБА_4 не бачила, останній прийшов додому сам. З приводу відлучення ОСОБА_4 з дому давала неконкретні, плутані показання та не змогла конкретно вказати, коли саме та куди саме він виходив.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили, що при зустрічі з ОСОБА_4 біля приміщення РАЦСу, з ним будь-яких інших сторонніх осіб не було, він перебував там сам.

Судом надавалась можливість стороні захисту надати докази на підтвердження вказаних показань обвинуваченого, зокрема шляхом допиту свідка ОСОБА_17 , однак сторона захисту не надала таких доказів, не забезпечивши явку цього свідка в судове засідання.

З наведених підстав суд визнає такі показання обвинуваченого голослівними по підставах, наведених вище, розцінює їх як спробу уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, а тому відхиляє їх, та констатує факт його присутності за місцем проживання на час проведення оперативної закупівлі.

Вилучені в ході проведення зазначеного вище обшуку грошові кошти та наркотичний засіб, який був виданий ОСОБА_6 в ході проведення оперативної закупівлі, у встановленому порядку були оглянуті та долучені до справи як речові докази /а.п. 100-110/.

Згідно висновку експерта № 689/689 від 06.11.2015 року, надана на експертизу частина таблетки білого кольору, яку видав ОСОБА_6 після проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 30.10.2015 року, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Маса бупренорфіну в речовині становить 0,0016 г. /а.п. 96-98/.

Аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що участь ОСОБА_4 у збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфіну, що мав місце 30.10.2015 року, є повністю доведеною, а його показання щодо непричетності до збуту цього наркотичного засобу в цей день повністю спростовуються цими доказами.

Крім цього, суд вважає доведеною вину обвинуваченого в зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який було вилучено за місцем його проживання в ході обшуку 30.10.2015 року. Таке переконання суду ґрунтується на наступних доказах.

Так ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 23.10.2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку по місцю фактичного проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 /а.п. 84/.

В ході проведення 30.10.2015 року санкціонованого обшуку за вказаною адресою, в кухні за батареєю опалення, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з двома паперовими обгортками з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору /а.п. 85-86/.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , які залучались до проведення даного обшуку в якості понятих, кожен окремо, підтвердили ту обставину, що вказаний згорток був вилучений працівником міліції із-за батареї опалення в кухні квартири в їх присутності. При цьому працівник міліції користувався ліхтариком. Будь-яких дій з боку працівників міліції, які б свідчили, що цей згорток був підкинутий ними, вони не бачили.

Свідок ОСОБА_19 в судому засіданні вказував на те, що він на момент проведення обшуку був працівником міліції та допомагав іншим працівникам проводити цей обшук. Ним особисто було виявлено вказаний паперовий згорток в кухні за батареєю по місцю проживання ОСОБА_4 . При цьому він користувався ліхтариком.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в судовому засіданні, кожен окремо, суду показали, що вони, будучи працівниками міліції, організовували проведення обушку за місцем проживання ОСОБА_4 30.10.2015 року та підтвердили обставини та хід цього обшуку.

Згідно висновку експерта № 688/688 від 06.11.2015 року, надані на експертизу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які були вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 30.10.2015 року, являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 11,35 г. та 4,24 г. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 15,59 г. /а.п. 89-92/.

Спеціалізований пакет № 2231198, в якому знаходиться вказаний канабіс, у встановленому порядку був визнаний речовим доказом та долучений до справи /а.п. 110/.

В ході судового розгляду справи захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про визнання протоколу обшуку від 30.10.2015 року недопустимим доказом, оскільки фактичне затримання ОСОБА_4 відбулось біля приміщення РАЦСу, де й був проведений його особистий огляд.

Проте такі твердження захисника повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_19 , які в судовому засіданні категорично заперечили факт особистого огляду ОСОБА_4 та його речей біля приміщення РАЦСу, а застосування кайданок до нього пояснили заходами безпеки щодо можливого знищення останнім доказів, які могли бути при ньому. Вказували, що особистий огляд обвинуваченого та його речей проводився в його квартирі під час обшуку.

Крім цього, захисником обвинуваченого в ході судового розгляду було також заявлено про визнання висновку експерта № 688/688 від 06.11.2015 року недопустимим доказом, оскільки пакунок з подрібненою речовиною зеленого кольору був підкинутий працівниками міліції в ході проведення обшуку.

Суд не вбачає за можливе визнати зазначений вище висновок експерта недопустимим доказом, оскільки такі доводи захисника повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які в судовому засіданні категорично заперечили дану обставину.

Крім цього, захисник обвинуваченого вказувала на порушення права на захист останнього, оскільки підозра від 22.01.2016 року була оголошена йому без присутності захисника в той час, коли така присутність була обов`язковою.

На глибоке переконання суду, в даному випадку порушення права на захист обвинуваченого не має місця, оскільки 22.01.2016 року було оголошено про підозру лише за ч. 1 ст. 307 КК України, а про нову (остаточну) підозру було оголошено обвинуваченому в присутності захисника ОСОБА_20 /а.п. 115-116, 122-124/.

Таким чином суд визнає здобуті та зазначені вище докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

В той же час суд не приймає до уваги як належний доказ протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 05.11.2015 року /а.п. 66/, протокол про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 05.11.2015 року /а.п. 70/, протокол дослідження аудіозапису негласного слухового контролю телефонних переговорів від 30.11.2015 року /а.п. 77-83/.

Зазначені докази хоча й здобуті в порядку, встановленому КПК України, проте не містять об`єктивних даних на підтвердження пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

На основі здобутих доказів та встановлених судом обставин справи не можна погодитись і з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, яка висунута органом досудового розслідування.

Зокрема, дії обвинуваченого по епізоду збуту наркотичного засобу кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України з кваліфікуючою ознакою "дії, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України".

При цьому пред`явлене обвинувачення побудовано так, що наркотичний засіб канабіс, який було вилучено в ОСОБА_4 в ході обшуку, останній зберігав ще до проведення оперативної закупівлі, вчинивши тим самим злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Проте таке обвинувачення не підтверджене належними та допустимими доказами та ґрунтується на припущеннях. Зокрема, зважаючи на хронологію подій 30.10.2015 року, спочатку було проведено оперативну закупівлю наркотичного засобу в ОСОБА_4 , а потім було проведено обшук за місцем його проживання та вилучено канабіс. З часу проведення оперативної закупівлі до часу проведення обшуку минув певний часовий проміжок, в ході якого вказаний канабіс різними способами міг потрапити до квартири ОСОБА_4 .

Таким чином органом досудового розслідування не встановлено, коли саме потрапив цей наркотичний засіб до квартири ОСОБА_4 до оперативної закупівлі чи після її проведення, що має важливе значення для кваліфікації його дій. Встановити цю ж обставину в ході судового розгляду також не виявилось можливим.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 на момент збуту наркотичного засобу не може вважатись особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, а тому його дії по цьому епізоду слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України.

Знову ж таки зважаючи на хронологію подій, в діях ОСОБА_4 по епізоду зберігання без мети збуту наркотичного засобу вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України з кваліфікуючою ознакою "дії, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України".

Однак, органом досудового розслідування ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України без зазначення даної кваліфікуючої ознаки.

В силу вимог ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на вказану правову норму, суд не вправі перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки така перекваліфікація потягне за собою погіршення становища обвинуваченого.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, він же, своїми умисними діями, що виразились в незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, та середньої тяжкості кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив злочинів.

Суд враховує також те, що: обвинувачений ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має не зняті та непогашені судимості, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів /а.п. 132-133, 134-141/; має на утриманні малолітню дитину /а.п. 146/; посередньо характеризується по місцю проживання /а.п. 149/; на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, проте має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів /а.п. 150,152/; перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра, проте ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла чи позбавляє його можливості усвідомлювати значення свої дії (бездіяльність) і керувати ними /а.п. 153, 155-156/; має ряд захворювань /а.п. 176/.

Враховуючи наведене та виключну небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю злочинів, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На глибоке переконання суду, виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, таке покарання обвинуваченому відповідає характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про його особу, а також буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень (злочинів).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи із даних про особу останнього та його належної поведінки, до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній домашній арешт.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення фізико-хімічних експертиз в загальній сумі 921,60 грн. /а.п. 93, 99/, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання у зв`язку з приведенням вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 921 (дев`ятсот двадцять одну) гривню 60 копійок за проведення фізико-хімічних експертиз.

Речові докази:

-спеціалізований пакет № 2231198, в якому знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, що являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, та який передано на зберігання до камери схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - знищити;

-спеціалізований пакет № 2691674, в якому знаходиться частина таблетки, що містить у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, та який передано на зберігання до камери схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - знищити;

-грошові кошти в сумі 100 гривень, купюрами: 50 грн. № РЖ 6216852; 20 грн. № ТК 8038546; 20 грн. № ТЛ 9713839; 10 грн. № ПД 5966770, які передано до каси Ковельського ВП, - залишити в розпорядженніКовельського ВП ГУНП у Волинській області;

-мобільний телефон марки "Самсунг-Дуос", чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою оператора стільникового зв`язку "Лайф" № НОМЕР_3 та сім-картою оператора стільникового зв`язку "Київстар" № НОМЕР_4 ; блокнот чорного кольору із записами, які передано до камери схову Ковельського ВП, - повернути ОСОБА_4 ;
-мобільний телефон марки "Нокіа-Е52", сріблястого кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-картою оператора стільникового зв`язку "Київстар" № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки "Леново", чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , без сім-карти, які передано на зберігання ОСОБА_16 , - залишити в користуванні ОСОБА_16 ;
-упаковку сріблястого кольору від таблетки "SUBUTEX", які передані на зберігання в камеру схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити;
-оптичні носії інформації (диски DVD+R) з аудіозаписами та фото записами, - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий:ОСОБА_1