Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/554/16-к
провадження № 1-кп/624/50/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 08 вересня 2016 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за яким

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олевськ Житомирської області, проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, утриманців не має, не працює, засуджений:12.02.2001р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3-х років позбавлення волі; 13.05.2002р. цим же судом за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до 4-х років позбавлення волі; 28.11.2006р. цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 19.06.2008р Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 162, ст.ст. 70, 71 КК України до 4-х років 2 місяців позбавлення волі; 27.09.2012р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 20.11.2012р. цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі (вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 27.09.2012 р. за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців); 25.12.2012р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років 4-х місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання 19.02.2016 року, обвинувачується за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016р. приблизно о 18-й год., ОСОБА_4 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, через незачинені двері проник до сараю на території домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , звідки намагався ви красти один мішок пшениці вагою 54,68 кг, вартістю 164,04 грн. Злочин не довів до кінця з незале жних від нього причин, оскільки, на виході був зупинений сусідкою ОСОБА_6 та потерпілою.

Ці дії кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) шляхом проникнення до приміщення.

У судовому засіданні прокурор обвинувачення підтримав, обвинувачений винуватим себе визнав повністю, дати показання погодився.

За клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого, суд, згідно зі ст.349 КПК, визнав недо цільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив його допитом обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо його особи та речових доказів. Встанов лено, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, наслідки їм зрозумілі.

Обвинувачений викладені в обвинуваченні обставини підтвердив, у вчиненому щиро розка явся, просив суворо не карати. Пояснив, що був тверезий, пшеницю збирався продати, а виручені гроші використати для купівлі продуктів.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку учасників, враховуючи можливість з`ясувати обставини під час розгляду, суд, на підставі ст.325 КПК, визнав можливим провести розгляд без цієї особи.

Судом досліджені копії документів про особу обвинуваченого, характеристику, стан його здоров`я, судимості, постанову про речові докази, довідку про вартість майна тощо.

Документи сумнівів у достовірності не викликали, відомості в них мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється як належний та допустимий, а всі у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши показання, дослідивши докази, суд вважає обвинувачення доведеним повністю.

Є доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення. Встановлено, що обвинувачений умисно (діючи з прямим умислом), таємно (за відсутності інших осіб), із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, намагався вчинити його крадіжку шляхом проникнення до приміщення, що є кваліфікуючою ознакою злочину. Довести свій намір та розпорядитись майном не зміг, у зв`язку з появою потерпілої та її сусідки. Отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на крадіжку чужого майна.

Обвинувачений є винним у його вчиненні і підлягає покаранню.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час цього провадження. Обставини,що його обтяжують, до меж обвинувачення не включені і не інкриміновані.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, суд бере до уваги тяжкість злочину, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, відсутність претензій з боку потерпілої, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, характеризується посередньо, раніше був неодноразово засуджений, але усі покарання відбув, суд, у межах обвинувачення, вважає правильним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи розмір предмету крадіжки, обставини правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілої, суд погоджується з прокурором і вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням та встановлення максимального іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з п.2,3 ч.1 ст. 76 КК.

Запобіжні заходи не застосовувались, арешт на майно не накладався, позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

В зв`язку з поверненням речових доказів потерпілій, їх доля вважається вирішеною.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі тривалістю 3 роки 6 місяців.

Згідно зі ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК, покласти на обвинуваченого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання чи роботи. Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, виконання покладених обов`язків.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через цей районний суд, протягом 30 днів: обвинуваченим з дня отримання копії вироку, іншими учасниками - з дня його проголошення, і набирає законної сили: при не поданні скарги - після закінчення цього строку, у разі її подання - після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1