Справа № 191/3771/16-к
Провадження № 1-кп/191/228/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання, до затримання останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26.04.2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 01.07.2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області з ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду від 26.04.2016 року, до відбуття 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

а також за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 повторно на початку червня місяця 2016 року, у невстановлений слідством день та годину доби, перебуваючи біля паркану огорожі території домоволодінь розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , які належать гр. ОСОБА_5 , 1946 р.н., маючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, відкривши хвіртку в огорожі, незаконно проник на територію даних домоволодінь де підійшов до будівлі житлового будинку. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, в цей же день (на початку червня місяця 2016 року) у невстановлений слідством день та годину доби, перебуваючи біля вікна до приміщення однієї з кімнат житлового будинку за вищевказаною адресою, невстановленим слідством предметом, ззовні розбив скло у вікні, через яке в подальшому проник до приміщення однієї з кімнат даного житлового будинку де скориставшись тим, що в той момент вдома нікого не було, впевнившись у відсутності інших свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер і за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, прослідував до приміщення коридору, з якого таємно, повторно, на власну користь викрав велосипед марки «Салют» вартість якого згідно висновку експерта від 21.07.2016 №6/12.1/1582 становить 830 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, відчинив зсередини приміщення коридору вхідні двері до житлового будинку, та вийшовши на подвір`я з викраденим майном залишив вказане місце. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що велосипед продав на наступний день за 150 грн. Працівниками поліції потерпілому повернуто велосипед. Раніше він потерпілого знав. Потерпілий жив один. До потерпілого він прийшов, щоб позичити гроші, постукав у вікно, потерпілий не вийшов, світло у будинку не горіло. Тоді він вирішив залізти через вікно.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (краждка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину та розкаявся в скоєному, шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення майна.

До обставини, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання своєї вини.

Обставиною, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 13.06.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.06.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою (а.с. 30), залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1