Справа № 405/7346/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2016 Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, до арешту не працював, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.07.2005 Гребенківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 13.01.2012 по відбуттю строку покарання;
- 01.03.2013 Банківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 09.04.2014 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 07 місяців 18 днів за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2014;
- на даний час відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 21.10.2014 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
за участю
прокурора ОСОБА_4 ,
представника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ
в Кіровоградській області (№6) ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
встановив:
У провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Щодо перебування на профілактичному обліку установи, як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин, пояснив, що це все «по дурості».
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Представник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) залишив вирішення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).
Судом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 21.10.2014 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Раніше, 01.03.2013 ОСОБА_3 було засуджено Банківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2014 ОСОБА_3 було звільнено 09.04.2014 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 07 місяців 18 днів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 22.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.08.2014 по 21.11.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 02 місяці 25 днів.
З урахуванням вище викладених судових рішень на час розгляду клопотання засуджений відбув 2 роки 5 місяців 16 днів строку призначеного покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду клопотання залишилося 7 місяців 14 днів.
Отже, на день розгляду клопотання засуджений, який раніше звільнявся умовно-достроково і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, відбув три четверті строку покарання призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого злочину (ст. 12, ст. 24 КК України).
В місцях позбавлення волі перебуває з 01.09.2014 року. За час перебування в СІЗО м. Черкаси допустив 1 (одне) порушення встановленого режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення виражалося у порушенні розпорядку дня, за що даний засуджений отримав догану. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 24.12.2014 року відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6). За час відбування покарання в установі допустив 3 (три) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення виражалися у зберіганні заборонених речей, за що даний засуджений отримав попередження, догану та був поміщений до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.
Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє.
З січня 2016 року даний засуджений працює днювальним відділення соціально- психологічної служби № 1. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, вчасно виконує усі покладені на нього завдання, має сумлінну поведінку.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці. Був 3 (три) рази заохочений (з них 1 (один) раз правами начальника установи) за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 80 годин. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.
Відповідно до п. 17 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні, зокрема, ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
При оцінці ставлення засудженого до праці, суд відмічає, що в ставленні засудженого до праці спостерігається позитивна тенденція покрашення, яка проявляється в працевлаштуванні днювальним відділення соціально- психологічної служби № 1, що засвідчує успішність процесу його виправлення.
При цьому, при оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Так, при оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що процес його виправлення та перевиховання є нестабільним та непослідовним. Так, оцінюючи поведінку засудженого протягом усього часу відбування покарання суд відмічає, зокрема, що засуджений систематично порушував встановлений порядок відбування покарання; не завжди має охайний зовнішній вигляд; участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє; перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин. Така поведінка засудженого на даний час не свідчить про його виправлення та перевиховання, його поведінка не є позитивним прикладом для інших засуджених.
Крім того, суд звертає увагу на те, що на комісії установи засуджений був розглянутий 06.10.2016 з питання застосування умовно - дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 81 Кримінального кодексу України де йому було відмовлено (протокол № 34 від 06.10.2016).
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше звільнявся умовно-достроково і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, відбув три четверті строку покарання призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого злочину, має позитивне ставленням до праці, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1