Справа № 561/512/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000157 від 14 липня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелень, Дубровицького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
З квітня по липень 2016 року ОСОБА_4 на присадибній ділянці за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно вирощував снотворний мак в кількості 143 рослини для власних потреб, без мети збуту, які 26 липня 2016 року були вилучені працівниками поліції.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин.
На стадії досудового розслідування, 11 серпня 2016 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 , разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію, за ч. 1 ст. 310 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (Одна тисяча сімсот гривень).
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. За змістом абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підставі для затвердження угоди про визнання винуватості.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000157 від 14 липня 2016 року, укладену між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 (Сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (Одна тисяча сімсот гривень).
Речові докази, а саме 143 рослини маку, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1