УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №291/1503/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муравня Новоград - Волинського району Житомирської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь НДЕКЦ при МВС України в Житомирській області судові витрати в сумі 245 грн. 45 коп. за проведення по кримінальному провадженню товарознавчої експертизи.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_9 у точно невстановлений слідством день та час другої декади вересня 2015 року, перебуваючи на території гранітного кар`єру ТОВ ВО Граніт, розташованого у с. Верхівня Ружинського району Житомирської області, помітив металеву бочку, ємністю 4 кубічних метри (далі - м3), належну директору вказаного кар?єру ОСОБА_7 , яка була залишена там останнім.
У цей же день, час та місці у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевої зазначеної вище металевої бочки, ємністю 4 м3.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_9 скориставшись вільним доступом до нього, переконавшись у тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, а власник бочки ОСОБА_7 відсутній на території кар`єру ТОВ ВО Граніт, будучи переконаним, що його злочинні дії ніким викриті не будуть, з корисливих мотивів, всупереч волі власника майна, таємно викрав металеву бочку ємністю 4 м3 вартістю 8 233 грн. 33 коп., шляхом навантаження її на власний трактор, марки Т -150, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
У подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на доведення злочину до кінця, відвіз указану металеву бочку на територію власного домогосподарства та, таким чином, розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_7 на вищевказану суму.
Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу вказаного кримінального правопорушення.Вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема на те, що висновки суду про те, що ОСОБА_9 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.Посилається на однобічність під час досудового розслідування та неповноту судового розгляду кримінального провадження.Звертає свою увагу на істотне порушення вимог КПК, яке допустило досудове слідство зокрема, на те, що протокол огляду місця події, території ТОВ ВО Граніт є недопустимим доказом, оскільки огляд проводився прокурором, який є не уповноваженою особою і без згоди власника товариства. Апелянт також посилається на те, що потерпілий не міг належним чином підтвердити факт належності йому на праві власності бочки, яка була вилучена з території домоволодіння обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, захисника про задоволення його апеляційної скарги, прокурора та потерпілого, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_9 не викрадав бочку, а взяв її у користування з дозволу потерпілого ОСОБА_7 , колегія суддів до уваги не приймає.
Зі змісту протоколу про прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення видно, що в період з 25 жовтня 2016 року по 01 листопада 2016 року ОСОБА_9 з території ТОВ ВО Граніт таємно викрав металеву бочку ємністю близько 4 м3.
При огляді місця події, території ТОВ ВО Граніт, що знаходиться поблизу с. Верхівня Ружинського району Житомирської області, не було виявлено металевої бочки.
Показання потерпілого ОСОБА_7 свідчать про те, що на території товариства знаходилася металева бочка, яка належала йому на праві власності.01 жовтня 2015 року вказана бочка зникла з території товариства.Пізніше він її побачив на подвір?ї домогосподарства ОСОБА_9 , просив останнього добровільно повернути викрадене майно, однак останній відмовився це зробити, затим він пішов у міліцію і написав заяву про вчинення ОСОБА_9 злочину. Дана бочка є його особистою власністю, що підтверджується накладною і касовим ордером, а також договором оренди.
З показань свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 видно, що вони були присутніми в якості понятих під час огляду місця події, домогосподарства обвинуваченого і бачили металеву бочку, яка знаходилася на подвір`ї ОСОБА_9 .
Згідно висновку товарознавчої експертизи вартість бочки на момент викрадення становила 8233,33 грн.
Оцінивши вищевказані зібрані по кримінальному провадженню докази та інші докази, які зазначені у вироку прийшов до правильного висновку, що саме ОСОБА_9 таємно викрав металеву бочку, яка належала ОСОБА_7 .
Дії обвинуваченого за ст. 185 ч.1 КК України судом кваліфіковані правильно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений не викрадав бочку, а потерпілий ОСОБА_7 дозволив йому взяти бочку у користування, оскільки вказані показання суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та дані обвинуваченим і вказаним свідком, яка є його дружиною з метою уникнути ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, з таким висновком суду погоджується і колегія суддів.
Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийняв до уваги як доказ по кримінальному провадженню показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , оскільки вони узгоджуються з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами, які викривають ОСОБА_9 у вчиненні злочину.
Не дання судом оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та не розв`язання судом клопотання захисника про визнання протоколу огляду місця події від 23.11.2015 року, недопустимим доказом по кримінальному провадженню не є істотними порушеннями вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду.
Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події, території ТОВ ВО Граніт, що в с.Верхівня Ружинського району є недопустимим доказом по кримінальному провадженню, колегія суддів не приймає до уваги.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що у зв?язку із надходженням заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину і перевірки вказаної заяви, до внесення відомостей в ЄРДР про вчинення злочину, прокурором прокуратури Ружинського району ОСОБА_16 за згодою власника ТОВ ВО Граніт, ОСОБА_7 про, що останній підтвердив під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді, було проведено огляд місця події, території ТОВ ВО Граніт.
Колегія суддів вважає, що вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог КПК України, підстав для визнання недопустимим доказу по кримінальному провадженні, протоколу огляду місця події, колегія суддів не знаходить.
З матеріалів кримінального провадження видно, що бочка, яку викрав ОСОБА_9 належала на праві власності ОСОБА_7 , вказана обставина підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вказаний факт не заперечував під час розгляду кримінального провадження і сам обвинувачений, тому доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не міг підтвердити факт належності йому вказаної бочки колегія суддів вважає безпідставними.
Вирок суду є законним та обґрунтованим підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :