Справа № 521/5312/16-к
Номер провадження:1-в/521/2439/16

У Х В А Л А
18 березня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси клопотання засудженої про умовно дострокове звільнення
ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Харцизька, Донецької області, раніше не судимої,
засудженої 23.06.2010 року вироком Харцизького міського суду Донецької області за ст.ст. 187 ч.4 КК України до 9 років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И В :
До Малиновського районного суду міста Одеси з заявою звернулась засуджена ОСОБА_4 , в якій просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання. З заяви вбачається, що вона відбуває покарання за вироком від 23.06.2010 року вироком Харцизького міського суду Донецької області за ст.ст. 187 ч.4 КК України до 9 років позбавлення волі.
В березні 2016 року засуджена отримала право на умовно-дострокове звільнення, оскільки відбула необхідну частину покарання, у зв`язку з чим була представлена на комісію, де їй було відмовлено в направленні документів до суду.
Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджена за період відбування покарання в установі неодноразово порушувала режим утримання, за що мала 6 стягнень.
Засуджена просила задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання засудженої про звільнення від відбування покарання умовно-достроково ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час подання заяви дійсно відбула 3/4 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за особливо тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення, зарекомендувала себе посередньо.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Разом с цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженої такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що засудженою ОСОБА_4 не надано конкретних переконливих даних про те, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на який відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі.
При цьому суд враховує думку адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74), викладену у характеристиці, з якої вбачається, що ОСОБА_4 протягом відбуття покарання в установі не довела своє виправлення.
Також суд приймає до уваги той факт, що засуджена ОСОБА_4 мала 6 стягнень за порушення режиму утримання.
Суд також вважає, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду на тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_4 та враховуючи обставини його скоєння, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня оголошення ухвали, для особи, яка перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.