Ухвала
іменем україни

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 13 червня 2016 року подання Апеляційного суду Полтавської області про визначення підсудності кримінального провадження № 0000059 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК,

у с т а н о в и в:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) в порядку ч. 3 ст. 34 КПК надійшло кримінальне провадження № 0000059 щодо ОСОБА_4 разом із поданням Апеляційного суду Полтавської області для визначення підсудності цього провадження.
Суть позиції у поданні зводиться до того, що апеляційний суд просить направити вказане кримінальне провадження з Полтавського районного суду Полтавської області до іншого найбільш територіально наближеного до Дзержинського районного суду м. Харкова, в якому ОСОБА_4 обіймає посаду судді.
Таким чином, оскільки найбільш наближеними до Дзержинського районного суду м. Харкова є Чутівський, Карлівський та Полтавський районні суди Полтавської області, у згаданому поданні фактично йдеться про вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Перевіривши подання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або клопотанням сторін чи потерпілого.

Однак, зі змісту подання вбачається, що апеляційний суд просить направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 із Полтавського районного суду Полтавської області до іншого суду цієї ж області, тобто в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, що в силу закону не входить до компетенції ВССУ.

Разом із цим, у поданні порушується питання про визначення підсудності зазначеного провадження ВССУ, що також не входить до його компетенції.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , який обіймає посаду судді Дзержинського районного суду м. Харкова, Генеральною прокуратурою України відповідно до статей 32, 291 КПК було направлено до Чутівського районного суду Полтавської області, який є найбільш територіально наближеним до вказаного місцевого суду іншої адміністративно-територіальної одиниці.
Проте, Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 29 квітня 2016 року передав кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК.
З огляду на положення ч. 5 ст. 34 КПК, спори про підсудність між судами не допускаються.
За таких обставин подання апеляційного суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті провадження за ним слід відмовити.
Керуючись ст. 34 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті провадження за поданням Апеляційного суду Полтавської області про визначення підсудності кримінального провадження № 0000059 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК.
Надані матеріали повернути до Полтавського районного суду Полтавської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3