Справа № 589/221/16-к
Провадження № 1-кп/589/73/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2016 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Шостка матеріали кримінального провадження № 0002081 відносно:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Миронівка Шосткинського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:

06.12.2015 близько 18-00 годин ОСОБА_8 , вибивши сокирою вхідні двері, проник до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою поспілкуватись із останнім.

Перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , та чекаючи на ОСОБА_5 , ОСОБА_8 побачив що в приміщенні вказаного будинку є цінне майно, у зв`язку з чим у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після цього, ОСОБА_8 , користуючись відсутністю власника, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, викрав:

- телевізор марки «ТСL» моделі 21288, вартістю відповідно до товарознавчої експертизи № 412 від 24.12.2015 - 967 грн.;

- цифровий ефірний приймач марки «Strong», моделі ТБВЧ SRТ 8502, вартістю відповідно до товарознавчої експертизи № 412 від 24.12.2015 - 512 грн.;

- касетний магнітофон «SHARР» моделі WF-930Z(ВК), вартістю відповідно до товарознавчої експертизи № 412 від 24.12.2015 - 500 грн.;

- цинкове відро, ємкістю 12л., вартістю відповідно до товарознавчої експертизи № 412 від 24.12.2015 - 36 грн.;

- саморобну електроплитку вартістю відповідно до довідки - 75грн., яке належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2090 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину в скоєнні злочину за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому злочині та пояснив наступне.

06.12.2015 близько 18-00 годин він приїхав на автомобілі до будинку потерпілого ОСОБА_5 , та хотів з ним поговорити з приводу того, що декілька днів тому ОСОБА_5 , вибивши віконне скло в його будинку через яке заліз в будинок для розмови з тещею, яка на той час жила в нього.

Тому він хотів таким же чином розібратися з ОСОБА_5 , поговорити з ним з приводу розбитого вікна та забрати телефон тещі яка забула його у ОСОБА_5 .

Приїхавши до будинку ОСОБА_5 , через відкриту калитку зайшов у двір та гукав ОСОБА_5 , та оскільки його не було чутно, а він вважав, що ОСОБА_5 , був вдома, оскільки вхідні двері були закриті із середини будинку, тому він сокирою, яка лежала в машині для дров, штовхонув двері, вони відкрилися та зайшовши до будинку, ОСОБА_5 , в будинку не було, він побачив вибите вікно, тому вирішив, що ОСОБА_5 , втік з будинку через вікно.

Знаходячись в кімнаті він побачив речі, телевізор марки «ТСL», цифровий ефірний приймач марки «Strong», касетний магнітофон «SHARР», цинкове відро, та 2 саморобні електроплитки, електричні лампочки, та вирішив викрасти ці речі.

Тому ОСОБА_5 , він не бив, оскільки його не бачив. Бензопилу заводив, щоб попугати.

Викрадені речі перевіз на машині до себе додому. Вдома були дружина та теща, які бачили речі які він заносив в будинок, але у нього нічого не питали. Він сказав їм, що коли ОСОБА_5 , віддасть телефон, тоді він поверне йому речі. Після цього він ліг спати.

З ранку він пішов на роботу. 07 грудня 2015 року біля 11:00 год., йому подзвонили з поліції та сказали щоб повернув ОСОБА_5 , викрадені речі.

Потім працівниками поліції вказані речі були у нього вилучені та передані потерпілому.

Він намагався відшкодувати заподіяний збиток, але потерпілий вказав вкрай велику суму 1000 доларів США, якої у нього не має і він не зможе її навіть заробити.

Пояснив також, що приводом розбиття дверей у ОСОБА_5 , стало те, що він вирішив таким же чином зайти в будинок як ОСОБА_5 , заліз у його будинок.

З приводу 200 гривень, пояснив, що він дійсно в присутності слідчого ОСОБА_9 , з його відому, коли вони стояли в туалеті та курили разом, дав 200 грн., ОСОБА_5 , на цигарки та на маршрутне таксі.

Стосовно 500 гривень пояснив, що він дійсно звертався з проханням до сестри обвинуваченого ОСОБА_10 , та пропонував врегулювання цієї події поза судовим порядком.

Потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що він проживає зі співмешканкою ОСОБА_11 , біля 10 років та у них бувають суперечки та скандали.

24.11.2015 року він з співмешканкою ОСОБА_11 , відпочивали. До нього додому приїхав ОСОБА_8 , та з ним ще двоє чоловіків, одного з яких він не знав. Співмешканка відкрила двері. ОСОБА_8 , з двома чоловіками зайшли та почали його бити. Після цього ОСОБА_11 , пішла з ними. Він в міліцію не звертався з особистих міркувань. 01.12.2015 року він пішов до своєї співмешканки ОСОБА_11 , яка на той час проживала у своєї доньки у будинку ОСОБА_8 , щоб поговорити, але двері в будинку були закриті, він вибив шибку та заліз в будинок. Через деякий час приїхала поліція і він пішов до себе додому.

06.12.2015 близько 18-00 годин він відпочивав у себе вдома. Через деякий час він почув гомін в дверях, він одягнувся, світло не вмикав. І в цей час до нього увірвався ОСОБА_8 , с топором та почав його бити по обличчю та наніс йому удар обухом сокири по лівому боку, кричав давай вип`ємо, забирай тещу, а він з ним не хотів говорити при таких обставинах та від таких дій ОСОБА_8 , він відчув погрозу життю, вискочив у двері та побіг до сусідки ОСОБА_12 , щоб у неї сховатися.

Через деякий час до неї прийшов його шукати ОСОБА_8 . ОСОБА_12 , не пустила в будинок ОСОБА_8 . Янковській він розповів про те, що його побив ОСОБА_8 , Пробувши у сусідки 30 хв. він повернувся додому та побачив, що в будинку побиті 2 вікна у веранді побиті всі шибки, розбиті 4-ро дверей, умивальник розбитий та викрадені речі з будинку: телевізор ефірний приймач, магнітофон, дві електричні плитки, цинкове відро, 7 електричних лампочок, а також у будинку побиті двері. На даний час викрадені речі повернуті через поліцію, окрім однієї електроплитки та лампочок.

Вранці 07.12.2015 року він про скоєне повідомив родичам та написав заяву в поліцію. Слідчому ОСОБА_9 він говорив, його побив ОСОБА_8 .. Слідчий видав йому направлення до судмедексперта, яким він був оглянутий та йому було виданий висновок про наявність у нього тілесних ушкоджень. Надав суду копію висновку судово медичної експертизи № 284 від 07.12.2015 року судмедексперта ОСОБА_13 .

Пояснив також, що слідчий ОСОБА_9 його неодноразово на досудовому слідстві допитував, приїзджав до нього додому та проводили огляд будику та в розмові слідчий говорив йому, щоб він поміняв покази та не давав свідчення в частині нанесення побоїв.

Стосовно написаних заяв пояснив, що оскільки у нього поганий зір, тому заяви писав слідчий, він не бачив, що написано в заявах, але їх підписав власноручно.

Запропоновані ОСОБА_8 , 200 грн., він взяв, слідчий та ОСОБА_8 , сказали, що вип`єш пляшку.

Допитаний в судовому засіданні слідчий Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 , пояснив, що 07.12.2015 року до нього звернувся ОСОБА_5 , з його сестрою та повідомили, що з будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , викрав майно та після вчинення крадіжки ОСОБА_8 , приходив до нього з бензопилою та побив його. Він сказав ОСОБА_5 , щоб написав заяву з приводу побиття та видав ОСОБА_5 , направлення на огляд судмедекспертом, яким у ОСОБА_5 , зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді садна та перелому ребра, що є середньої тяжкості, але ОСОБА_5 , сказав, що з приводу побиття не буде звертатися з заявою до поліції, тому точних обставин в цій частині не встановлювалося, і до матеріалів кримінального провадження цей акт не був долучений, оскільки це є недопустимий доказ, так, як, це відноситься до приватного обвинувачення. Тому вважає, що він ніяким чином не приховував виявлені обставини події. Акт судово-медичної експертизи знаходився в канцелярії, і ніяким чином він не схиляв ОСОБА_5 до зміни показів.

Крім цього, ОСОБА_5 , також написав заяву, що не має ніяких претензій до ОСОБА_8 , з приводу незаконного проникнення у будинок, і кримінальне провадження з цього приводу просить не відкривати. Також ОСОБА_5 , написав заяву про відмову від цивільного позову до ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що викрадене майно йому повернуте.

Стосовно передачі грошей в туалеті на 4- поверсі слідчого відділення пояснив, що під час з`ясування у ОСОБА_5 , стосовно обставин проникнення ОСОБА_8 , в будинок, ОСОБА_5 , попросився покурити та в подальшому при з`ясуванні щодо завданого збитку, ОСОБА_8 , дістав гроші 200 грн., та віддав ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , який є знайомим потерпілого, пояснив, що він 06.12.2015 року у вечірній час біля 20-ї години, на вулиці вже було темно, разом зі своїм знайомим ОСОБА_16 , проходили по АДРЕСА_2 та біля будинку де проживає ОСОБА_8 , бачив його автомобіль білого кольору, з якого ОСОБА_8 , вигружав телевізор, електричні плитки та побачивши їх, ОСОБА_8 , сказав, щоб вони проходили далі.

Потім вони пішли до ОСОБА_5 , але в той час коли вони ще не встигли дійти до його будинку, на своєму автомобілі до будинку ОСОБА_5 , під`їхав ОСОБА_8 , з бензопилою, достав топор з машини та ним побив номерний знак на воротах. Коли вони зайшли в будинок, ОСОБА_8 завів бензопилу та нецензурною лайкою висловився на адресу ОСОБА_5 , сказав, що він його заріже на що він відповів ОСОБА_8 , щоб він йшов з будинку.

Перебуваючі в будинку ОСОБА_5 , він побачив, що світло горіло в одній кімнаті, в інших лампочок не було, люстри були побиті, також в двох вікнах вибиті шибки, на на веранді побиті всі шибки, побиті вхідні двері в будинок, та ще 3-е дверей в будинку.

Потім в цей же вечір він пішов до ОСОБА_12 , у якої на той час знаходився ОСОБА_5 , який йому розповів, що ОСОБА_8 , викрав з будинку речі, та побив його, але не говорив чим і як побив. ОСОБА_5 , на вигляд був у нормальному стані, але обличчя було красне.

В подальшому в будинку ОСОБА_5 , він вставив шибки у двох вікнах в будинку, а також вставив шибки у всі вікна на веранді.

Свідок ОСОБА_12 , пояснила, що ОСОБА_5 , по сусідськи їй допомагає.

06.12.2015 року вона у вечірній час біля 20-ї години, знаходилась у себе вдома АДРЕСА_3 . До неї додому прибіг ОСОБА_5 , роздягнений, кричав, що його вбивають та просив його сховати. В цей час вона у вікно побачила, що до неї йде ОСОБА_8 , вона вийшла у двір, ОСОБА_8 , спитав чи у неї ОСОБА_5 , вона сказала, що у неї його немає, і ОСОБА_8 , пішов в руках у нього були ключі від автомобіля. Під час розмови ОСОБА_5 , розповів, що він відпочивав у себе влома до нього вскочив ОСОБА_8 , та ледве його не вбив, він його не пускав, тому він вибив двері. Скаржився, що у нього болить в боку, але як саме його було побито він не розповідав і вона його не розпитувала, оскільки займалась своїми справами. ОСОБА_5 , просив викликати поліцію, і вона з свого мобільного телефону викликала поліцію. ОСОБА_5 , у неї знаходився 20-30 хв. та пішов до себе додому.

Свідок ОСОБА_10 , пояснила, що вона є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_5 вранці 07.12.2015 року до неї прийшов брат та розповів, що ОСОБА_8 , його побив за тещу обухом топора по ребрам лівого боку, викрав майно: телевізор ефірний приймач, магнітофон, дві електричні плитки, цинкове відро, 7 електричних лампочок, та поразбивав у будинку двері, вікна та умивальник. Оглянувши будинок та побачивши, що брат побитий, обличчя та лівий бок були сині, ходив за допомогою палиці, вони поїхали до поліції та написали заяву про скоєний злочин слідчому ОСОБА_9 , який видав брату направлення до судмедексперта та після огляду брату був наданий медичний висновок. ОСОБА_8 , обіцяв відшкодувати заподіяну шкоду, але не відшкодував. Через тиждень після цієї події ОСОБА_8 , при зустрічі на ринку пропонував за 500 грн., відмовитися від показів, на що вона не погодилася та сказала, що покази змінювати не буде. Пояснила також, що брат вживає спиртні напої та з ОСОБА_8 , раніше билися.

Свідок ОСОБА_17 , пояснив, що ОСОБА_5 , є рідним дядьком його дружини. ОСОБА_5 , просив викликати поліцію. Він возив його та тещу до прокурора. Також потерпілий йому розповідав, що він спав у себе вдома. ОСОБА_8 , увірвався в будинок, та побив ОСОБА_5 , обухом топора по боку та йому вдалося вискочити через двері та він побіг до ОСОБА_12 . Він бачив у ОСОБА_5 , синий лівий бік та те, що він хромав на ногу. Також ОСОБА_5 , говорив, що не знає за що його побив ОСОБА_8 . Заяву прокурору ОСОБА_5 , писав у його присутності, а потім вони всі разом ходили до слідчого ОСОБА_9 , який дав йому направлення до судмедексперта. ОСОБА_5 , говорив, що ОСОБА_8 , побив номер на воротях, вікна як у будинку так і на веранді, двери вхідні та в будинку, люстри, умивальник, посуд, викрадені 2 електричні плитки, телевізор, відро, тюнер, магнітофон.

Свідок ОСОБА_11 , пояснила, що ОСОБА_8 є співмешканцем її доньки, відносини між ними нормальні. Вона та ОСОБА_5 , є просто друзями. 06.12.2015 року ОСОБА_8 , приїхав з роботи на підпитку та запропонував їй поїхати забрати у ОСОБА_5 , її кота, а також вона думала забрати свій телефон, який забула у ОСОБА_5 .

Прибувши до будинку ОСОБА_5 , вона забрала кошеня, свій телефон не забрала, оскільки ОСОБА_5 , не було вдома, в будинок вона не заходила та пішла додому. ОСОБА_8 , залишився, але чи біля будинку чи був у дворі будинку точно не пам`ятає та чим займався вона також не бачила.

Потім пояснила, що в показах заплуталась та її покази на досудовому слідстві відповідають дійсності та надала наступні пояснення.

Вона раніше проживала з ОСОБА_5 . Після сварки з ним, вона прийшла проживати до своєї доньки та її співмешканця ОСОБА_8 , Через деякий час ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до неї та влаштував з нею сварку в ході якої повибивав шибки у вікні будинку. З цього приводу зять ОСОБА_8 , викликав поліцію.

06.12.2015 року біля 18:00 год., ОСОБА_8 , приїхав з роботи та в розмові вони домовились піти додому до ОСОБА_5 , та поговороти з ним з цього приводу. Біля 18-00 год. 06.12.2015 року вона та ОСОБА_8 , сіли в автомобіль та поїхали до будинку ОСОБА_5 . Під`їхавши до будинку, вона та ОСОБА_8 , зайшли у двір, зять гукав ОСОБА_5 . У дворі бігало її кошеня, яке вона забрала та сіла в автомобіль і чекала зятя. Через деякий час ОСОБА_8 , повернувся та сів в автомобіль і вони поїхали додому. Телефон який вона забула у ОСОБА_5 не забрала т.я. двері їм ніхто не відкрив.

Приїхавши додому вона зайшла в будинок, а зять почав заносити в будинок речі: телевізор, магнітофон, саморобну електроплитку, цинкове відро, цифровий тюнер та сказав, що дане майно він викрав знаходячись в будику у ОСОБА_5 , поки його ніхто не бачив. Як саме зайшов зять в будинок ОСОБА_5 , та як викрадав ці речі і виносив з його будинку, вона не бачила, оскільки знаходилась в автомобілі, на вулиці було темно та в автомобілі було гучно від музики і вона не чула як грузилися речі в автомобіль. Тому вона про викрадене майно вже дізналась у вдома у доньки під час коли зять заносив до будинку речі. На її запитання навіщо він взяв речі, він відповів, що не знає.

З приводу побиття, пояснила, що 07.12.2015 року бачила у ОСОБА_5 , на обличчі сінці, він хромав на ногу, скаржився на біль у лівому боці та говорив їй, що вони побились з зятем ОСОБА_8 , але причину не говорив.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на ст. 338, 339, 369, 340,341 КПК України, пояснив, що органом досудового слідства не вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт вчинення обвинуваченим злочину за ч. 3 ст. 187 КК України про що свідчать покази потерпілого, свідків та акт судово-медичної експертизи, а тому відсутній склад злочину за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою обвинуваченого слід виправдати.

Тому вважає, що дії обвинуваченого повинні бути перекваліфіковані судом саме за ч. 3 ст. 187 КК України, кваліфікуючою ознакою є проникнення до будинку, а даний злочин є тяжким. Потерпілому обвинуваченим нанесені тілесні ушкодження у вигляді садна та перелому ребра, що є ушкодженнями середньої тяжкості, про що свідчить акт судово-медичної експертизи та протокол проведення слідчого експерименту, який вважає законним у відповідності до вимог КПК України. Той факт, що обвинувачений відмовився від проведення слідчого експерименту, вважає, що це є його особисте бажання.

Злочинними діями обвинуваченого потерпілому було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 22800 грн., що для потерпілого є значним та підтверджується матеріалами справи.

Вважає, що у зв`язку з тим, що на досудовому слідстві в порушення вимог КПК України не усунуті порушення, що призвели до неправильної кваліфікації злочину, тому просить суд усунути ці порушення. Одночасно з виправдувальним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України просить ухвалити відповідну ухвалу, якою встановити виявлені по справі факти невідповідності обставинам події.

Потерпілий погоджується з доводами свого представника адвоката ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на ст. ст. 214, 337 КПК України, зазначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, заперечує щодо доводів представника потерпілого- адвоката ОСОБА_6 , та вважає, що його доводи грунтуються на припущеннях, оскільки в судовому засіданні саме знайшов своє підтвердження факт інкримінуємого обвинуваченому злочину за ч. 1 ст. 185 КК України.

В обвинувальному акті об`єктивно викладені обставини справи, які обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, вину у скоєнні злочину повністю визнав, Допитані свідки не були оцевидцями факту нанесення потерпілому вказаних тілесних ушкоджень, і їх покази грунтуються з свідчень інших осіб.

Відповідно до ст. 214 КПК України на досудовому слідстві не було відомостей, а саме заяви потерпілого відносно його побиття, а тому на досудовому слідстві не був предметом розгляду факт вчинення розбою обвинуваченим, і державним обвинувачем в судовому засіданні обвинувачення не змінювалось, а проведення паралельно судового слідства та досудового слідства є порушенням вимог КПК України.

Так, судом було задоволено клопотання прокурора про проведення слідчої дії про відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень що мали місце 06 грудня 2015 року у ОСОБА_5 , з участю потерпілого ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , та судово-медичного експерта - для з`ясування механізму спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.

Проте, така слідча дія проведена в порушення вимог КПК України, оскільки для проведення вказаної слідчої дії, слідчий в супереч вимогам КПК України взагалі провів таку дію в неповному складі всіх учасників, а саме захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , взагалі не був повідомлений про день та час проведення такої дії, а тому така слідча дія є неналежним доказом і не може братися до уваги судом.

Вважає, що дії обвинуваченого досудовим слідством кваліфіковані вірно, саме за ч.1 ст. 185 КК України, і тому обвинувачений підлягає засудженню саме за ч. 1 ст. 185 КК України та при призначенні покарання просить врахувати повне визнання вини, те що обвинувачений раніше не судимий, у цивільному шлюбі у нього народилася дитина, злочин скоєний середньої тяжкості, обтяжуючих обставин не встановлено, майно повернуто потерпілому, тому просить зменшити розмір штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_8 , підтримує позицію свого захисника.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані матеріали кримінального провадження та аналізуючи докази дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт інкримінуємого обвинуваченому злочину саме за ч. 1 ст. 185 КК України виходячи з наступного.

Так, органом досудового слідства дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. В судовому засіданні встановлено, що у обвинуваченого виник умисел на викрадення чужого майна знаходячись вже у будинку потерпілого. Ці покази підтверджкються як самим обвинуваченим так і поясненнями самого потерпілого та всіма свідками, яким потерпілий розповідав про обставини крадіжки майна з його будинку, саме потерпілий показує, що його майно було викрадене.

Стосовно нанесення тілесних ушкоджень потерпілому суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 337 КПК України:

1. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

2. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

3. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином в судовому засіданні саме предметом розгляду був обвинувальний акт в якому обвинуваченому було висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, і яке в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження дослідженими обставинами.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КПК України, оцінка доказів полягає у сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, потерпілою стороною в судовому засіданні був наданий акт судово-медичного висновку № 284 від 07.12.2015 р. про виявлення у ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень у вигляді садна та перелому ребра, що є ушкодженнями середньої тяжкості.

Як вбачається з описової частини вказаного акту обставини події зі слів ОСОБА_5 : 06.12.2015 року в 20:00 час. невідома особа знаходячись в будинку АДРЕСА_3 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

В судовому засіданні встановлено, що допитані свідки безпосередньо не були очевидцями вищевказаної події, а свідчити про те, що вони 07.12.2015 року бачили у ОСОБА_5 , синці на обличчі та те, що він прихрамував на ногу та скаржився на біль у лівому боці.

Згідно статті 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень.

Під час судового засідання прокурором не змінювалось обвинувачення, не висунуте додаткове обвинувачення, і прокурор не відмовився від підтримання державного обвинувачення за поданим обвинувіальним актом.

Під час досудового розслідування потерпілий визначився щодо кримінального правопорушення стосовно незаконного проникнення у будинок та подав заяву про відмову у притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності в цій частині.

Стосовно отримання потерпілим тілесних ушкоджень, потерпілою стороною було заявлено клопотання про проведення слідчої дії про відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень що мали місце 06 грудня 2015 року у ОСОБА_5 , з участю потерпілого ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , та судово-медичного експерта - для з`ясування механізму спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.

Проте, така слідча дія органом досудового розслідування була проведена в порушення вимог КПК України, оскільки для проведення вказаної слідчої дії, слідчий в супереч вимогам КПК України взагалі провів таку дію в неповному складі всіх учасників, а саме захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , взагалі не був повідомлений про день та час проведення такої дії, а тому така слідча дія у відповідності до вказаним норм КПК України є неналежним доказом і не може братися судом до уваги, оскільки суперечить ст. 46 КПК України.

Так, в заяві ОСОБА_8 , відмовився від проведення вказаної слідчої дії з його участю, посилаючись на те, що потерпілого не бив, тобто сама відмова обвинуваченого свідчить тільки про той факт, що він висловив свою позицію щодо його дії в цій обставині, проте обвинувачений не відмовлявся від процесуальної дії за участі захисника. Проте, слідчим під час підготовки до проведення вказаної слідчої дії взагалі не було взято до уваги як сторону обвинуваченого так і сторону його захисту, що призвело до нікчемності такої слідчої дії.

Тоді, як питання виявлення у потерпілого тілесних ушкоджень потребує ретельної всебічної перевірки, оскільки свідки в судовому засіданні чітко, конкретно не могли пояснити ці питання, зокрема свідок ОСОБА_11 , спочатку надала плутані покази, потім підтвердила покази на досудовому слідстві, але в частині отримання тілесних ушкоджень потерпілим, взагалі не надала конкретних чітких пояснень, як і не надали таких пояснень інши свідки, оскільки вони не бачили механізму спричинення, а відтворили покази з пояснень самого потерпілого.

З огляду на викладене доводи потерпілого та його представника ОСОБА_6 , щодо перекваліфікації дії обвинуваченого на ч.3 ст. 187 КК України не підлягають задоволенню.

Суд вважає також, що не підлягає задоволенню клопотання представника потерпілого- адвоката ОСОБА_6 , про проведення огляду на місці домоволодіння ОСОБА_5 , враховуючи, що такий огляд вже проведений 07.12.2015 року про що в матеріалах справи мається протокол огляду місця події з фототаблицями ( а.с.9-13).

Суд також вважає, що подана потерпілим під час розгляду справи по суті позовна заява про відшкодування завданого збитку на загальну суму 2090 грн., суперечить вимогам ст. 128 КПК України, а саме, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому клопотання в цій частині також не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи спочатку потерпілий відмовився від подачі позову, проте, під час проведення підготовчого судового засідання потерпілий виявив бажання подати позов та йому був роз`яснений порядок подання вказаної заяви, проте, потерпілий своїм правом не скористався.

Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого повністю доведена і його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст.185 КК України, так як він таємно викрав чуже майно (крадіжка), завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2090 грн.00 коп.;

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_8 , середньої тяжкості злочину, особу винного, який характеризується позитивно, в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого повне визнання вини, щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вперше скоїв злочин та добровільне повернення викраденого майна, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, вперше скоїв злочин, та добровільне повернення викраденого майна, суд вважає, що виправлення підсудного можливо без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у вигляді штрафу сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якого буде достатньо для виправлення.

З підсудного на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 184 грн.,14 коп.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.. 100 КПК України.

Оскільки на досудовому слідстві обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд вважає можливим до вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигдяді штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 184 грн.,14 коп.

Речові докази: телевізор марки «ТСL», цифровий ефірний приймач марки «Strong», моделі ТБВЧ SRТ 8502, касетний магнітофон «SHARР» моделі WF-930Z(ВК), цинкове відро, ємкістю 12л., саморобну електроплитку,передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженими з дня отримання копії вироку.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1