Справа № 182/4598/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1099/2016
У Х В А Л А
Іменем України
23.08.2016 року м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_6

представника служби

у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню за № 0003225 від 20.08.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Херсонської області, Великолепетиського р-ну, с. Князе-Григорівка, України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, не інваліда, фактично мешкаючому: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.01.2015 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до п/в строком на 1 рік, на основі ст.. 75,76,104 КК України від покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В
Прокурор звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , яке мотивоване наступним :
Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 08.08.2016 року приблизно о 10.00 год., з метою незаконого заволодіння транспортним засобом прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить гр. ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_4 скориставшись відсутністю господаря та інших громадян, з території подвір`я вищевказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу, діючи навмисно, з корисливих мотивів, повторно заволодів мопедом Honda FT-20 , без реєстраційних номерів, викотивши його з території подвір`я вищевказаного домоволодіння, чим спричинив гр. ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3500 гривен.
В подальшому заволодівши транспортним засобом розпорядився їм на свій розсуд, продавши його на пункт прийому металобрухту.
Цими умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 КК України заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1) протоколом допиту потерпілого;

2) протоколом допиту свідків;

3) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

4) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства стосовно ОСОБА_4 встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_4 неодноразово викликався слідчим та співробітниками карного розшуку до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, але на визначений час ОСОБА_4 не являвся, окрім того він без поважних причин не з`являвся на судове засідання щодо розгляду кримінального провадження по якому він обвинувачується;

2) може відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки він не має соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, постійного місця роботи або навчання, що свідчить про те, що він соціально не адаптований до стабільного життя; в оточенні ОСОБА_4 відсутні особи, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів;

3) може вчинити інше кримінальне правопорушення, окрім того в якому він підозрюється, оскільки за невеликий проміжок часу після звільнення з-під варти вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його схильність до нових злочинів;

4) може негативно вплинути на потерпілого з метою зміни ним свідчень на його користь, оскільки вони знають один одного і раніше підтримували дружні стосунки між собою.
ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив злочини в період судового розгляду кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 121 та ч.2,3 ст. 185 КК України.

Відносно ОСОБА_4 17.06.2015 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по матеріалам кримінального провадження № 0001915 від 11.06.2015 року, порушеного за ч. 1 ст. 121 КК України (на даний час на розгляді в суді), у зв`язку з порушенням обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 було змінено обраний запобіжний захід на більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою суду від 30.09.2015. 03.05.2016 строк тримання під вартою закінчився. Новий запобіжний захід не обирався.

Запобігання вказаним ризикам, за думкою прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних засобів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- ОСОБА_4 є неповнолітнім та не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- на ОСОБА_4 не має жодного впливу з боку батьків чи інших членів родини, які б могли забезпечити його проживання вдома, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 її молодший син. Вона мешкають в гуртожитку. Вона, як мати не може ніяким чином вплинути на сина, так як він її не слахається. Вважає, що тільки тримання під вартою зможе уберегти сина від вчинення нових злочинів.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 схильний до скоєння злочинів, навчався в спеціалізованій школі.

Вислухавши думку підозрюваного, захисника які заперечували проти клопотання слідчого і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, судом враховуються ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

До такого висновку суд приходить, враховуючі те, що в провадженні суду вже знаходяться кримінальні провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 , ч.2,3 ст. 185 КК України, до нього вже був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, після звільнення з під варти, він обвинувачується у скоєні злочину за ч.2 ст. 185 КК України, і підозрюється у скоєнні нового, тяжкого злочину.

Також судом враховується, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що в його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів..

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуюче вищенаведене, суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.
Підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк не більше 60 днів.

На підставі ч.3 ст. 183 КПК України, суд забов`язаний визначити розмір застави, яка б забезпечувала виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим Кримінальним Процесуальним Кодексом.

Враховуючи вимоги п.4 ст.. 182 КПК України, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі 80000 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною або фізичною особою.

У разі внесення застави , ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Повідомити обвинуваченого та заставодавця, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.. 176-178, 183, 194 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного відмовити.

Обрати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 60 днів рахуючи з 23.08.2016 р. до 21.10.2016р. включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80000 грн. (вісімдесят тисяч гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною або фізичною особою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки :

з`являтися по виклику слідчого, прокурора, суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає; не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди слідчого, прокурора, суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання; здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Повідомити обвинуваченого та заставодавця, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1