Провадження № 1-кп/711/129/16
Справа № 711/5362/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001429 від 25 квітня 2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого:

1)18.03.1999 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, звільненого 12.10.2000 р. умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 16 днів на підставі постанови Новобузького районного суду Миколаївської області;

2)19.12.2001 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 395, 187 ч.1, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, звільненого 05.03.2004 р. умовно-достроково на 7 місяців 26 днів на підставі постанови Уманського районного суду Черкаської області від 26.02.2004 р.;

3)03.03.2005 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 186 ч.2, 121 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 9 років 1 місяць, звільненого умовно-достроково 25.08.2011 р. на 2 роки 2 місяці 27 днів на підставі постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2011 р.;

4)24.01.2012 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 5 місяців, звільненого 14.09.2013 р. умовно-достроково на 6 місяців 10 днів на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2013 р.;

5)18.09.2014 р. Придніпровським районним судом за ст. 185 ч.3, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком 5 років з іспитовим строком на 3 роки, на підставі ухвали цього ж суду від 11.02.2015 р. звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням скасовано та оголошено розшук, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Близько 10 години, 20 квітня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 , нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлого та місць їх поховання, з корисливих мотивів з метою викрадення і подальшого продажу предметів, що знаходяться у вказаних місцях, прийшов на кладовище, розташоване по вул. Ватутіна в м. Черкаси, де на місці поховання ОСОБА_6 незаконно викопав частину зеленого насадження, що знаходились на могилі останнього, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник.

Він же повторно, 21.04.2015 року, близько 11 години, з тими ж мотивами та метою на кладовищі, розташованому по вул. Ватутіна в м. Черкаси, з місця поховання ОСОБА_7 викопав частину зеленого насадження, що знаходились на могилі останнього, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник.

Також, близько 09 години, 22.04.2015 року, ОСОБА_4 , з метою подальшого продажу з місця поховання ОСОБА_8 , розташованого на вказаному кладовищі в м. Черкаси по вул. Ватутіна, повторно, викопав частину зеленого насадження, яким незаконно заволодів та з місця вчинення злочину з викраденим зник.

ОСОБА_4 , повторно, 23.04.2015 року, близько 19 години, з корисливих мотивів з метою подальшого продажу предметів, що знаходяться у місцях поховання померлих, прийшов на кладовище, розташоване по вул. Ватутіна в м. Черкаси, де на місці поховання ОСОБА_9 незаконно викопав частину зеленого насадження, яке знаходилось на могилі останньої, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник.

Він же, повторно, 24.04.2015 року, близько 08 години, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлого та місць їх поховання, з корисливих мотивів з метою викрадення і подальшого продажу предметів, що знаходяться у вказаних місцях, прийшов на кладовище по вул. Ватутіна в м. Черкаси, де на місці поховання ОСОБА_10 незаконно викопав частину зеленого насадження, що знаходились на могилі останньої, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення, зник з викраденим.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що проходячи по вулиці Нечуя-Левицького та зайшов на кладовище, там помітив кущі зелених насаджень на могилках, виникла мета подальшого їхнього продажу, тому 20.04.2015 року, з місця поховання ОСОБА_6 викрав зелені насадження для подальшого продажу. 21.04.2015 року також прийшов на кладовище і із місця поховання ОСОБА_7 також викрав зелені кущі. 22.04.2015 року викрав кущі із місця поховання ОСОБА_11 , а 23.04.2015 року викрав кущі на кладовищі із місця поховання ОСОБА_9 , 24.04.2015 року викрав кущі із місця поховання ОСОБА_10 вину визнав повністю, щиро розкаявся, прохав суворо не карати врахувати позитивну характеристику та зарахувати перебування під вартою день за два.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав у судовому засіданні в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за ч.3 ст.297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місцях поховання померлого, вчинено повторно з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Суд, обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, має позитивну характеристику за місцем ув`язнення, також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку після вчинення злочину, відсутність претензій, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, те, що пройшов значний проміжок часу з моменту вчинення злочинів, що значно знижує рівень суспільної небезпечності вчиненого та вважає правильним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, що передбачені санкцією закону.
Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий Придніпровським районним судом м. Черкаси від 18.09.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 3 роки. Тому, Суд вважає за необхідне за сукупністю вироків, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного судом покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст.ст 69,75 КК України не вбачається, враховуючи вчинення злочинів в період іспитового строку.

Строк відбуття покарання необхідно рахувати із встановленої в судовому засіданні дати затримання обвинуваченого, тобто із 30.04.2015 року, що підтверджено ухвалою слідчого судді від 30.04.2015 року щодо обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

В конкретному випадку суд встановлює таку подію датою набрання вказаним вироком законної сили, що повністю узгоджується із законодавчими граничними строками.

Також, перерахунку підлягає термін попереднього ув`язнення за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.09.2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 перебував під вартою із 20.05.2014 року, відповідно до протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, до проголошення вироку 18.09.2014 року, тобто термін переднього ув`язнення складає 03 місяця 29 днів.
Згідно з положеннями абзацу 2 ч.5 ст. 72 КК України у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що слідує із абзацу першого цитованого положення.

В конкретному випадку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 складає 03 місяці 29 днів, що підлягає зарахуванню в строк відбутого покарання у відповідності положень ч.5 ст.72 КК України як 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 113-115, 349, 368-371, 374, 416 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання, призначену вироком Придніпровського районного суду Черкаської області від 18.09.2014 року і остаточно призначити до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 30.04.2015 року. Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 із 30.04.2015 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Також зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , термін попереднього ув`язнення з 20.05.2014 року по 18.09.2014 року за вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18.09.2014 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі, а саме:

-п`ять кущів та сапу, які здані на зберігання до Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, по набранню вироком законної сили - знищити;

-письмові матеріали, долучені та дослідженні в ході судового розгляду, за клопотанням сторін залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1