Справа № 461/5148/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/513/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
слідчого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2016 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначено шістдесят днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 встановлено шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 05.10.2016 року включно
На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на, те що покликання слідчого суді на те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на співучасників вчиненого злочину та перешкоджати кримінальному провадженню, на думку захисту є такими, що зроблені слідчим суддею без вказання конкретних підстав з яких слідчий суддя вважає такі твердження обґрунтованими.

Вважає, що не враховано жодного аргументу захисту проти задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу.

Стверджує, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду вказаного клопотання, та не звернув належної уваги на те, що слідчим та прокурором не було доведено наявність ризиків, на які покликався слідчий у клопотанні, не було долучено жодного доказу, які б підтверджував те, що підзахисний ухилявся від слідства та суду та про те, що він в майбутньому може ухилятися; не надано доказів того, що він може знищити чи приховати речові докази та незаконно впливати на свідків.

Сторона захисту вважає, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали знехтував приписами кримінального процесуального закону та практикою ЄСПЛ щодо їх застосування.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
07 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 внесені відомості відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України.
07 серпня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на співучасників вчиненого злочину та перешкоджати кримінальному провадженню.
Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, колегія суддів приходить до висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов слідчий суддя підставно не визначив розмір застави.
Строк дії ухвали про тримання під вартою (60 днів) визначений слідчим суддею з дотриманням вимог ст. 197 КПК України.
Доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків, неврахування судом особи підозрюваного, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере, виходячи з наступного.
При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Разом з тим відповідно до ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочинів передбачених статтями 109-114-1, 258- 258-5,260,261 КК України.
Дані про особу підозрюваного, на які покликається сторона захисту, з врахуванням обставин кримінального правопорушення та наявних доказів про його вчинення підозрюваним не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Викладені в ухвалі висновки слідчого судді не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, на які покликається апелянт.
Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 серпня 2016 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4