Справа № 642/4119/16-к
Провадження 1-кп/642/ 472/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, без визначеного місця мешкання, що зареєстрований в АДРЕСА_1 ;
раніше судимого:
1)19.05.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку;
2)04.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 27.08.2012 року з Вольнянського ВК №20 Запорізької області на підставі постанови Вольнянського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк: 11 місяців 5 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

встановив:
11.06.2016 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись по пров. Верховського, 15, м. Харкова, побачив на шиї у раніше йому незнайомого ОСОБА_5 золотий ланцюжок, і діючи з раптово виниклим умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що його дії є помітними для оточуючих та самого потерпілого ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , штовхнув останнього руками в спину від чого потерпілий ОСОБА_5 впав на землю, після чого ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, сів потерпілому на спину, тим самим подавивши волю потерпілого до опору, і утримуючи лівою рукою останнього за шию, зірвав з його шиї золотий ланцюжок (585 проби золота, вагою 12, 43 грам), вартість якого згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ від 16.06.2016 № 3165 становить 6990 (шість тисяч дев`ятсот дев яносто) гривень 12 копійок, після чого з викраденим майном зник розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними противоправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 6990 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривен 12 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, обставини вчиненого правопорушення, викладені у вироку вище, не заперечував.
Зі сторони потерпілого ОСОБА_5 надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
На підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди усіх учасників провадження докази по справі, щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, судом не досліджувалися.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
З вивчення даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він раніше судимий 19.05.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку; 04.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 27.08.2012 року з Вольнянського ВК №20 Запорізької області на підставі постанови Вольнянського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк: 11 місяців 5 днів, судимість не знята та не погашена, не працює, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, суд визнає його щире розкаяння у скоєному.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання. З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги наявність того, що ОСОБА_4 відноситься до осіб, що раніше судимі, суд вважає призначити йому покарання у вигляді реального позбавлення волі для досягнення мети покарання.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати за залучення експерта відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_4 перебування в установі попереднього ув`язнення з 13 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 з моменту фактичного його затримання з 13 червня 2016 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27) до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3165 від 16.06.2016 у сумі 263 грн. 88 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя