ВИРОК
Іменем України
21.04.2016 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова,

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 19 січня 2013 року у невстановлений судом час, перебуваючи на сходовій клітці під`їзду у будинку АДРЕСА_3 , під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , який виник на грунті особистих неприязних відносин,- умисно наніс останньому фізичні удари руками у голову, а саме: в обличчя, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, - синці, рани на обличчі, відкритий перелом внутрішньої стінки лівої орбіти та лобного паростку лівої верхньо-щелепової кістки, перелом кісток носа, які згідно додаткового висновку експерта № 9/13 від 28.01.2013 року, за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому не визнав та дав покази про те, що жодних протиправних дій, на його думку, він не вчиняв.

При повному невизнанні обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінально-караного діяння, його винуватість повністю та об`єктивно стверджується зібраними та дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Отриманими у ході судового розгляду показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 19 січня 2013 року, він перебував на сходовій клітці під`їзду у будинку АДРЕСА_3 , де між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 на грунті .особистих неприязних відносин виник конфлікт, ініціатором якого був останній, після чого ОСОБА_4 наніс йому певну кількість ударів руками в обличчя, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та ран на обличчі, відкритого перелому внутрішньої стінки лівої орбіти та лобного паростку лівої верхньо-щелепової кістки, а також перелом кісток носа.

Показаннями експерта ОСОБА_7 наданими у ході судового розгляду кримінального провадження, яка підтвердила, що тілесні ушкодження,- рани та синці на обличчі ОСОБА_5 , а також відкритий перелом внутрішньої стінки лівої орбіти та лобного рокупаростку лівої верхньо-щелепової кістки та перелом кісток носа заподіяні останньому тупими предметами, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я та могли утворитись 19.01.2013 року.

Показаннями свідків ОСОБА_8 ОСОБА_9 , які дали покази щодо обставин справи, аналогічні встановленому судом.

Окрім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується наступними доказами:

?Даними додаткового висновку експерта № 9/13 від 29.01.2013-04.02.2013 р., згідно якого тілесні ушкодження,- рани та синці на обличчі ОСОБА_5 , а також відкритий перелом внутрішньої стінки лівої орбіти та лобного рокупаростку лівої верхньо-щелепової кістки та перелом кісток носа заподіяні останньому тупими предметами, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я та могли утворитись 19.01.2013 року. (а.с.35-36);

?даними висновку експерта № 126 від 22.01.2013 р., яким підтверджується те, що потерпілому ОСОБА_5 було завдано тілесних ушкоджень, а саме: ран та синців на обличчі, які могли утворитися 19.01.2013 року від дії тупих предметів ( а.с. 35).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано правильно за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки ним заподіяно потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо невизнання ним своєї винуватості у вчиненому, оскільки такі суперечать зібраним та дослідженим у судовому засіданні доказам.

Враховуючи дані висновків експерта, що підтверджують виникнення у потерпілого 19.01.2013 р. вказаних вище тілесних ушкоджень, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, беручи до уваги встановлені судом причини та обставини конфлікту, показання потерпілого та свідків, які в своїй сукупності відтворюють дійсні події, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненому не визнав, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання та приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, суд приходить до переконання про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

При розгляді заявленого в ході розгляду кримінальної справи цивільного позову, суд виходив із наступного.
Згідно ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого, або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом разом із кримінальною справою.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , необхідно задовольнити частково із таких підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що у ході вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, яке тривало більше двадцяти одного дня. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 було надано відповідну медичну допомогу, після чого тривав реабілітаційний період.

До матеріалів справи долучено відповідні медичні довідки, видаткові накладні, товарні чеки та квитанції, якими підтверджується те, що ОСОБА_5 проходив лікування у медичній установі, поніс матеріальні витрати у заявленій сумі, - 7916,88 грн., які слід відшкодувати останньому за рахунок обвинуваченого.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 відчував та змушений був терпіти фізичний біль, завданий з вини обвинуваченого та в подальшому терпів незручності та дискомфорт при спілкуванні з людьми, у зв`язку із тимчасовим понівеченням обличчя, внаслідок побоїв останній змушений був витрачати час на реабілітацію, порушився його звичний ритм життя, а відтак, йому завдано і моральної шкоди.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд приходить до висновку, що дії підсудного спричинили потерпілому моральні страждання через фізичний біль, стрес, необхідність лікуватися та відчувати незручності. Враховуючи глибину душевних страждань потерпілого, характер вчинених обвинуваченим протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, а також вимоги принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду повинен становити 8000 грн.

Керуючись статтями 370, 374,395 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7916,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1