Справа № 405/210/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005614 від 23.07.2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Звенигородського району, Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше судимого: 24.02.2009 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.187 КК України до 8 років 4 місяців позбавлення волі, 14.08.2013 року умовно-достроково звільнений на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області з невідбутою частиною покарання 1 рік 11 місяців 03 дні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за наступних обставин.

03.03.2014року близько 01:00год. ОСОБА_6 перебував біля кафе «Марго» по вул. Полтавська, 81 в м. Кіровограді, де вживав спиртні напої. В цей час помітив особу без свідомості, яка лежала на дорозі по вказаній вулиці, у зв`язку з чим у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, ОСОБА_6 підійшовши до потерпілого ОСОБА_4 і витягнув з барсетки, яку останній тримав у руках мобільний телефон «SamsungGT S5610», вартістю 741,40грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що злочину не вчиняв. 02.03.2014року приїхав в м. Кіровоград на заправку, що по вул. Полтавській до своєї знайомої ОСОБА_7 , з якою раніше разом працювали. Зайшов до неї в операторську, з якої приблизно о 17.00год. вийшов і пішов в магазин «АТБ», що навпроти заправки. Придбав продуктів, а потім зайшов в аптеку. Повернувся приблизно через 30-40хв, і більше нікуди не виходив. Біля 7.30год. 03.03.2014року вийшов з операторської, коли прийшла напарниця ОСОБА_8 . Потерпілого не знає. 03.03.2014року о 09.15год. його затримали працівники міліції на Центральному ринку, де він був разом з ОСОБА_9 Затримали його по іншій кримінальній справі за ст. 185 КК України.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні належними, допустимими та достовірними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні показав, що 03.03.2015року був біля кафе «Марго», що по вул. Полтавській. Вказав, що деталі не пам`ятає, у нього запаморочилась голова у зв`язку з чим втратив свідомість. Не бачив коли викрали телефон і хто це вчинив, однак до втрати свідомості, бачив ОСОБА_10 , якого впізнав при проведенні впізнання на досудовому слідстві за рисами обличчя. ОСОБА_10 впізнає і в судовому засіданні. Телефон йому повернуто на досудовому слідстві, вимог цивільного характеру до ОСОБА_10 за обвинуваченням його за ст. 185 Кк України не має..

- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що він працює на Європейському ринку у ПП ОСОБА_12 , неофіційно. Займається купівлею та продажем мобільних телефонів. 03.03.2014року приблизно о 09-10 год. ранку на його робоче місце прийшов ОСОБА_10 і запропонував придбати телефон марки «Самсунг 5610». Даний телефон він придбав у ОСОБА_10 за 200грн. при цьому даний телефон ним був сфотографований, як і особа, що його принесла. Про придбання телефону він зробив запив в журналі. Телефон в подальшому продав двом своїм знайомим і через деякий час від працівників міліції дізнався, що він був крадений. На досудовому слідстві працівники міліції надавали йому фото для впізнання. Порівнявши надані фото з фото особи, яка продала телефон 03.03.2014року впізнав ОСОБА_10 .

- показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні показала, що 07.04.2014року на Європейському ринку придбала мобільний телефон «Самсунг» перламутрового нейтрального кольору, не білого і не чорного. Через два тижні їй зателефонував слідчий з Кіровського РВ, якому вона в подальшому показала місце та особу у якої придбала телефон. Працівники міліції у неї вилучили даний телефон, що зафіксували протоколом, який вона підписала. При складанні протоколу були присутні інші особи.

- заявою потерпілого ОСОБА_4 від 03.03.2014року, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 03.03.2014року в 01.00год. викрала у нього належний йому мобільний телефон марки «Самсунг 5610» /а.с.9 т.1/,

- постановою про початок досудового розслідування та прийняття кримінального провадження до свого провадження від 03.03.2014року за фактом таємного викрадення майна належного ОСОБА_4 /а.с.4 т.1/,

- постановою про визнання речових доказів та передачі їх на зберігання від 29.04.2014року, згідно якого оглянутий 29 квітня 2014року мобільний телефон марки «Самсунг GT-S 5610» визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні №0001135 /а.с.25 т.1/,

- висновком експерта №495 від 10.06.2014року, згідно якого залишкова вартість з урахуванням зносу викрадено майна станом на 03.03.2014року, а саме представленого на експертне дослідження мобільного телефону «Самсунг 5610», у робочому стані, який був придбаний 28.07.2012 року може складати 741.4грн./а.с.29-33 т.1/,

- квитанцією на придбання мобільного телефону марки «Самсунг 5610» металік голд від 28.07.2012року, що підтверджує факт належності вказаного мобільного телефону потерпілому /а.с.19 т.1/,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.07.2014року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнає особу, що зображена на фотознімку №2, на якій зображений ОСОБА_14 , за загальними рисами зовнішності та обличчя, як особу, що він бачив до втрати свідомості 03.03.2014року /а.с. 74-77 т.1/,

В ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ..

Так, свідок ОСОБА_15 , показала, що зустрічалась з ОСОБА_10 , та мала з ним близькі стосунки. З 02 на 03.03.2014року вона була на заправці, що по АДРЕСА_3 , де працює старшим оператором. ОСОБА_10 до неї приїхав приблизно о 15.00год. 02.03.2014року. Приблизно о 16.30год. ходив в магазин і не було його годину. До 07.30год. 03.03.2014року ОСОБА_10 знаходився з нею на заправці і нікуди не виходив. Вранці він пішов, а вона о 08.00год. здала зміну і теж пішла. Вказала, що її допитував слідчий на її робочому місці. На заправку сторонніх осіб, згідно її посадової інструкції, забороняється пускати, ОСОБА_10 пустила з власної ініціативи. Зазначила, що ОСОБА_10 сидів з нею на заправці всю ніч. Вказала, що є свідком по іншій кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_16 показав, що працює на АЗС №9 заправником. До старшого оператора ОСОБА_7 протягом пів року неодноразово приходив ОСОБА_10 . З 02 на 03 березня 2014року він працював на зміні і бачив, що ОСОБА_10 прийшов до ОСОБА_17 приблизно о 15.00год. дня. Приблизно о 17 год. він пішов, а через годину повернувся з пакетом. Після цього ОСОБА_10 знаходився в операторській разом з Попругою до 07.30год. ранку. Він знаходився в підсобному приміщенні, яке розташоване через стінку від операторської, які є ізольованими кімнатами з окремими входами в одному приміщенні. Протягом ночі чув розмови в операторській, що свідчить про перебування ОСОБА_10 там. Бачив ОСОБА_10 і коли виходив на вулицю заправляти автомобілі.

Суд надає критичну оцінку показам свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , щодо постійного перебування ОСОБА_6 в приміщенні операторської на АЗС №9 в ніч з 02 на 03.03.2014року, так як свідок ОСОБА_15 перебуває в близьких відносинах з обвинуваченим, що може свідчити про суб`єктивність її свідчень. Щодо показів свідка ОСОБА_16 суд зазначає, що даний свідок не перебував в безпосередньому спілкуванні з ОСОБА_6 протягом ночі з 02 на 03.03.2014року. ОСОБА_16 знаходився в іншому ізольованому приміщенні, яке покидав для виконання своїх обов`язків по обслуговуванню автомобілів, які протягом ночі приїжджали на заправку. За таких обставин його покази не є беззаперечним доказом постійного перебування ОСОБА_6 в операторській та не вчинення ним злочину відносно ОСОБА_4 ..

Крім того, покази свідків спростовуються протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.07.2014року та показами потерпілого ОСОБА_4 , який на досудовому слідстві так і в судовому засіданні впізнав ОСОБА_6 , як особу яку він бачив з 02 на 03.03.2014року біля кафе «Марго».

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд кваліфікує дії ОСОБА_14 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно.

Невизнання вини ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки суд розцінює, як спосіб його ухилення від відповідальності за вчинений злочин.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_14 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період умовно дострокового звільнення, згідно довідки КЗ «Обласний наркологічний диспансер» знятий з нагляду в 2005році, в психіатричній лікарні на обліку не перебуває.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_14 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_14 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі..

Беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи умовно достроково звільнений, згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013року на 1 рік 11 місяців 03 дні, вчинив нове кримінальне правопорушення, згідно ч.1 ст.71 КК України йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення експертного дослідження в сумі 196.56грн. підлягають стягненню з ОСОБА_14 на користь держави

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Компаніївського райсуду Кіровоградської області від 24.02.2009 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 02 /два/ місяці.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на апеляційний період тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази мобільний телефон «Самсунг GT-S 5610», який повернутий ОСОБА_4 залишити останньому, як йому належний

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертних досліджень в сумі 196.4грн..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1