Справа № 308/4486/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , одруженого, з вищою освітою, працюючого офіцером аналітично-інформаційного відділу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 липня 2016 та визначено заставу у розмірі 690 мінімальних заробітних плат, що становить 1 000 500, (один мільйон п`ятсот) гривень.
Строк дії ухвали визначено до 22 липня 2016 року.
В разі внесення застави постановлено покласти на ОСОБА_7 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту с. Новоселиця Перечинського району Закарпатської області, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків, спілкуватися з останніми лише з дозволу слідчого, прокурора та суду.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що під час проходження військової служби, будучи військовослужбовцем ЗС України відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Державну прикордонну службу в цілому.
Так, відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про організацію оперативно-службової діяльності» на 2015-2016 роки визначено обов`язок начальника відділу прикордонної служби та його заступників щомісяця здійснювати моніторинг уздовж лінії державного кордону України.
05 квітня 2016 року лісовою охороною державного підприємства «Перечинське лісове господарство» складено акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства, згідно якого на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено самовільну порубку сироростучого лісу породи бук - 337 шт., явір - 64 шт., ясен - 2 шт., ялина - 1 шт., об`ємом 816,62 куб.м. на загальну суму 2 234 952,64 грн.
Внаслідок недбалого ставлення ОСОБА_7 до своїх службових обов`язків, що виразилось у непроведенні щомісячного моніторингу уздовж лінії державного кордону України, не організовуванні та не здійснюванні здобування та проведення аналізу даних, які характеризують обстановку на ділянці відповідальності, невідомими особами на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено самовільну рубку дерев, що спричинило тяжкі наслідки, а саме завдало шкоди довкіллю на загальну суму понад 2,2 млн.грн.
Таким чином, ОСОБА_7 у період з січня по березень 2016 року особисто не брав участі у службі з охорони державного кордону безпосередньо на лінії державного кордону України, не організовував заходи з виявлення спроб незаконного перетинання та переміщення через державний кордон незаконних мігрантів та заборонених товарів, не організовував та не здійснював здобування та проведення аналізу даних, які характеризують обстановку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого невідомими особами здійснено самовільну рубку дерев на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 на загальну суму 2234952,64 грн., чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.425 КК України.
Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; злочин, у вчиненні якого обгрунтовано він підозрюється, відноситься до категорії тяжких та за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а також те, що ОСОБА_7 , займаючи керівну посаду у ІНФОРМАЦІЯ_4 має можливість отримати доступ до документів відносно моніторингу ділянки кордону, внести у них зміни з метою приховати свою протиправну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання задоволено з наведених у ньому підстав.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважає, що слідчий та прокурор не довели наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та необхідність застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не судимий, одружений, позитивно характеризується по місцю проживання та те, що протягом розгляду Ужгородським міськарйонним судом клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, а саме з 28.04.2016 по 24.05.2016 підозрюваний прибував добровільно до суду, що виключає твердження прокурора про можливість підозрюваного переховуватись. Крім цього, вказує на необґрунтований та неосяжний розмір застави визначеної ОСОБА_7 під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_7 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_7 так і його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України. Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому вручено з дотриманням вимог ст. 278 КПК України та наданими прокурором доказами.
Висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування, знищити або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчиняти спробу вплинути на свідків, а також може продовжувати вчиняти інші злочини, тобто, що існує ризик протиправної поведінки ОСОБА_7 , апеляційний суд також визнає обґрунтованим.
Вищезазначені висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційної скарги захисника про непідтвердженість цих ризиків та невмотивованість висновків слідчого судді у цій частині відхиляє.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим суддею характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_7 , працює офіцером аналітично-інформаційного відділу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 та працюючи тривалий час заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , володіючи інформацією про незахищені ділянки державного кордону, дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконними засобами може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, та інших осіб, які можуть бути свідками у зазначеному кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні.
Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо наявності у ОСОБА_7 постійного місця проживання, не судимий, одружений, позитивно характеризується по місцю проживання та те, що протягом розгляду Ужгородським міськарйонним судом клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, а саме з 28.04.2016 по 24.05.2016 підозрюваний прибував добровільно до суду, що виключає твердження прокурора про можливість підозрюваного переховуватись, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, апеляційний суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Стосовно вимог захисника в частині визначеного слідчим суддею розміру застави, апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
При визначенні застави слідчий суддя вірно вказав на те, що її розмір має бути здатним забезпечити належну поведінку підозрюваного, а також вірно врахував виключність обставин справи, особу підозрюваного, його посаду, розмір заподіяної державним інтересам шкоди та вірно визначив заставу в розмірі, який перевищує вісімдесят мінімальних заробітних плат.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 1 000 500 (один мільйон п`ятсот) гривень - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: