Справа № 129/3084/14-к
Провадження №11-кп/772/1340/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «20» жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000643, внесеного до ЄРДР 08.10.2014 року , за обвинуваченням,
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Білозерна Херсонської
області, українця,
громадянина України, раніше судимого:
-27.09.2012 року Гайсинським районним судом
Вінницької області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185
КК України вигляді 3 років позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України звільненого з
іспитовим строком 1 рік;
-16.10.2014 року Вінницьким міським судом
Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71
КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення
волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника - адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від «15» серпня 2016 року, -

В с т а н о в и в :
Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року, остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.11.2014 року по 15.08.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 393 грн. 12коп. витрат на проведення експертиз.

Як встановлено судом, в період часу з 20.00 год. 07.10.2014 року по 07.00 год. 08.10.2014 року ОСОБА_6 повторно вчинив викрадення чужого майна, з цією метою прибув до домогосподарства АДРЕСА_1 , де проник до підсобного приміщення для утримання домашньої птиці, звідки таємно викрав належні ОСОБА_10 вісім качок вартістю по 70 грн. за одну на загальну суму 560 грн. та з подвір`я домогосподарствавикрав причіп-візок вартістю 50 грн. заподіявши потерпілий матеріальну шкоду на суму 610 грн.
В цей же період часу з 20.00 год. 07.10.2014 року по 07.00 год. 08.10.2014 року ОСОБА_6 повторно вчинив викрадення чужого майна, з цією метою прибув до домогосподарства АДРЕСА_2 , де проник до підсобного приміщення для утримання домашньої птиці, звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 два індики вартістю по 150 грн. , заподіявши потерпілий матеріальну шкоду на суму 300 грн.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 15.08.2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Зарахувати у строк покарання, строк перебування ОСОБА_6 в установі попереднього ув`язнення з 03.11.2014 року до набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.
Прокурор свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, скоїв злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду. Крім того, суд безпідставно в якості пом`якшуючих покарання обставин визнав усунення шкоди, оскільки ОСОБА_6 добровільно не вжив жодних заходів для відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги в частині призначеного покарання які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі та вважають вирок суду законним та обґрунтованим, міркування прокурора про незаконність та необґрунтованість вироку щодо ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до часткового задоволення.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна( крадіжка), вчиненому повторно, з проникненням у інше приміщення - є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна, суд обґрунтовано послався на покази самого обвинуваченого, який частково визнав вину, та показав, що в ніч з 07.10.2014 року на 08.10.2014 року, він проник до підсобного приміщення в домогосподарстві ОСОБА_10 в с. Грузьке Гайсинського району, звідки викрав вісім качок, які помістив у мішки і переніс до хліва за своїм місцем проживання; вказував, що візок він не бачив і не використовував для крадіжки, а також вчинив викрадення двох індиків з підсобного приміщення з господарства ОСОБА_11 .
Крім показань самого обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- заявою та показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що 07.10.2014 року ввечері біля 20.00 год. вона закрила птицю в хліві домогосподарства АДРЕСА_1 , а вранці приблизно о 07.00 год. 08.10.2014 року виявила викрадення восьми дорослих качок білого кольору, також з господарства було викрадено візок на якому вона перевозила городину; після звернення з заявою про крадіжку викрадені качки були виявлені в хліві домогосподарства ОСОБА_12 , де на той час проживав ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду домогосподарства АДРЕСА_1 від 08.10.2014 року встановлено, що від хліва стежкою через город виявлені відбитки слідів коліс та взуття (а.с.145 -152т.1);
заявою та показаннями потерпілої ОСОБА_11 про те, що в ніч з 07.10.2014 року на 08.10.2014 року з її домогосподарства по АДРЕСА_2 з курника було викрадено два індики;
- протоколом огляду домогосподарства по АДРЕСА_2 від 08.10.2014 року, відповідно до якого викрадені індики утримувались в приміщенні курника, вхідні двері без замка, не пошкоджені (а.с.155-159 т.1);
- протоколом огляду домогосподарства по АДРЕСА_3 від 08.10.2014 року, відповідно до якого господарському приміщенні було виявлено два мішки в яких було по одному індикові і два мішки в кожному по чотири качки , в будинку знаходився ОСОБА_6 , який видав дві пари кросівок(черевиків), які були упаковані і опечатані ; навпроти господарства виявлено металевий двоколісний візок (а.с.162 -173т.1);
- протоколом огляду предмету та постановою про визнання речовими доказами, та оглянутими речовими доказами, відповідно до яких чоловічі кросівки вилучені у ОСОБА_6 мають родові ознаки із взуттям яким були залишені сліди виявлені на городі в господарстві ОСОБА_10 під час огляду місця події злочину (а.с.192-194).
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 зокрема те, що він скоїв тяжкий злочин, раніше судимий. Судом першої інстанції взято до уваги те, що обвинувачений вину визнав частково, шкода потерпілим усунута.
Призначене обвинуваченому покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому апеляційна скарга прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ОСОБА_6 внаслідок м`якості є безпідставними.
Але, як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати строк його перебування в установі попереднього
ув`язнення з 03.11.2014 по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 - змінити.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України ОСОБА_6 зарахувати строк перебування в слідчому ізоляторі, попереднього ув`язнення з 03.11.2014 року по 20.10.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 звільнити із зали суду, в зв`язку з відбуттям покарання.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: