Справа № 738/938/16-к
№ провадження 1-в/738/524/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
прокурора ОСОБА_4
представника установи
виконання покарань ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції із Домницьким виправним центром №135 клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У березні 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Своє клопотання мотивує тим, що він відбуває покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року в Домницькому виправному центрі №135 з 19 травня 2015 року, працевлаштований на виробничій дільниці підприємства центра, відбув 1/2 частини призначеного судом покарання, має заохочення, сумлінне виконує покладені на нього обов`язки, грубих порушень не допускає, а тому вважає, що до нього можна застосувати пільгу, передбачену ст..81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення посилаючись на те що поведінка засудженого потребує подальшого контролю з боку представників адміністрації.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що останній своєю поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.

В судове засідання представник спостережної комісії Менської РДА не прибув, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 , його захисника, представника адмiнiстрацiї установи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року за ч.2 ст.389, ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70, ст..ст.71, 72 КК України до 1 року 6 місяців 16 днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання засудженому обчислюється з 19 травня 2015 року.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше 1/2 частину призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Сумлінна поведінка це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Домницькому виправному центрі №135 з 19 травня 2015 року, де за час перебування порушень вимог режиму утримання не допускає, розпорядок дня виконує, стягнень не має, проте потребує для цього постійного нагадування та контролю з боку адміністрації, з 17.06.2015 року по 21.07.2015 року був працевлаштований на столярній дільниці на виробництві установи, де поставлені завдання виконував проте тільки під контролем виробничого персоналу, з 21.07.2015 року по 01.09.2015 року був працевлаштований на підсобних роботах виробництва установи, де поставлені завдання виконував не завжди в повному обсязі та під контролем виробничого персоналу, з 01.09.2015 року та по теперішній час працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Березнянський», де поставлені перед ним виробничі завдання намагається виконувати вчасно, проте заохочень не має. Потребує нагадувань щодо виконання необхідних робіт із самообслуговування, благоустрою установи, не завжди приділяє увагу щодо необхідності дбайливо ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, реагує на них не завжди правильно, у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», яку виконує не завжди за планом.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань не надав доказів невиконання та неякісного виконання засудженим покладених на нього обов`язків, в матеріалах особової справи такі докази також відсутні.

З довідки про виконання норм виробітку вбачається, що засуджений ОСОБА_6 з вересня 2015 року по березень 2016 року виконує з 64 по 75 % норм виробітку.

Доводи представника установи виконання покарань про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 потребує подальшого контролю, також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Проаналізувавши весь період відбування покарання засудженим, суд прийшов до висновку про застосування до нього умовно дострокового звільнення, оскiльки вiн сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року звiльнити умовно - достроково від відбування покарання на невiдбутий строк покарання 6 (шість) місяців 17 (сімнадцять) днів обмеження волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1