Справа № 209/603/16-к
Провадження № 1-кп/209/160/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 209/603/16-к відносно
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Кокчетавського району, Кокчетавської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2016, близько 18:00 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачив в залі на столі мобільний телефон марки «Samsung Е1080», вартістю 200 (двісті) гривень відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 167 від 06.02.2016 року, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 15.01.2016, близько 18:00 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено , обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон «Samsung Е1080», вартістю 200 (двісті) гривень, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в залі на столі . Після чого вийшов з будинку у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном.
У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , майном ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 200 (двісті) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та дав показання про те, що дійсно 15 січня 2016 року він викрав мобільний телефон своєї матері, який потім здав до ломбарду. Викрав мобільний телефон, оскільки йому потрібно було повернути грошовий борг. В скоєному щиро кається .
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, тому що він скоїв таємне заволодіння чужим майном (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані по його особу, який є раніше не судимим, скоїв злочин невеликого ступеню тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання .
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 ч.6 п.1 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік , а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробувальним строком на 1(один) рік .
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи .
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Samsung Е1080» " , який зберігається у потерпілої ОСОБА_5 - залишити в її розпорядженні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1