Справа № 487/1927/13-к
Провадження №1-кп/487/1/16
ВИРОК
Іменем України
15.06.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , представника Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.01.2013 року за №0000489, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В
Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором, ОСОБА_5 з метою заволодіння, шляхом обману та зловживання довірою, чужим майном в особливо великих розмірах квартирою АДРЕСА_2 , що належить Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, закріпленої за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління, скоїв злочини при наступних обставинах.
У липні 2008 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел і корисний мотив, спрямований на протиправне заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , де раніше проживав його батько, звернувся із заявою до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова про видачу документів, необхідних для приватизації на своє ім`я квартири АДРЕСА_2 , що належить Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, закріпленої за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління.
Отримавши відмову про отримання документів, необхідних для приватизації на своє ім`я квартири АДРЕСА_2 , так як згідно чинного законодавства ОСОБА_5 не мав права на приватизацію зазначеного житла, останній, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 28.01.2008 року звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, третя особа Управління з розвитку і використання комунальної власності Миколаївського міського виконавчого комітету про визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_2 та надання необхідних документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету житлово комунального господарства від 15.09.1992 року з подальшими змінами.
26.05.2008 року Заводський районний суд м. Миколаєва прийняв рішення про визнання права за ОСОБА_5 на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , що належить Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, закріпленої за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління, про зобов`язання адміністрації Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова видати ОСОБА_5 необхідні для приватизації квартири документи, передбачені Положенням про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету житлово комунального господарства від 15.09.1992 року з подальшими змінами, вселити ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_2 , а так само було відмовлено в задоволенні зустрічного позову Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова до ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Представники Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, не погодившись з рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2008 року, подали апеляційну скаргу, в якій вказали, що ОСОБА_5 втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 , так як ОСОБА_5 вибув на постійне місце проживання в інше місце.
15.07.2008 року, при розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне і протиправне заволодіння чужим майном квартирою АДРЕСА_2 , що належить Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, закріпленої за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління і бажаючи настання остаточного злочинного результату, надав в судове засідання сфальсифіковану не встановленою в ході досудового слідства особою довідку №5 від 14.07.2008 року, що містить завідомо неправдиві відомості про те, що він з 2006 року працює в компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» (дилер компанії МТС) на посаді менеджера та виконання службових обов`язків вимагало частих і тривалих відряджень (Херсон, Одеса, Дніпропетровськ) тривалість яких від трьох до п`яти місяців.
На підставі наданих ОСОБА_5 завідомо неправдивих відомостей, 15.07.2008 року Апеляційним судом Миколаївської області винесено ухвалу про відхилення апеляційної скарги Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова та залишення без змін рішення Заводського районного суду м. Миколаєва.
Отримавши рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили, ОСОБА_5 остаточно отримав можливість розпорядитися квартирою АДРЕСА_2 , що належить Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, закріпленої за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління, вартістю 139217 грн., проте не зміг довести до кінця свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном визнавши за собою право на приватизацію, так як факт використання ОСОБА_5 завідомо підробленого документа був виявлений співробітниками міліції.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України замах на заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах та за ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.
Викладене обвинувачення обґрунтовано наступними доказами.
-заявою виконуючого обов`язки директора Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова ОСОБА_7 до правоохоронних органів від 08.09.2008 року про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за надання суду підроблених документів, в тому числі довідки з місця роботи, та заволодінні шляхом шахрайства квартирою АДРЕСА_2 , що знаходиться в оперативному управлінні університету;
-довідкою Міністерства освіти і науки України від 02.03.2011 року, відповідно до якої Національний університет кораблебудування імені адмірала Макарова є державним закладом освіти, утримується за рахунок коштів державного бюджету і знаходиться у підпорядкуванні Міністерства освіти і науки, молоді та спорту. Майно, що знаходиться на балансі університету є державною власністю в сфері управління міністерства і закріплено за Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова на праві оперативного управління, в тому числі і відомчий житловий фонд по АДРЕСА_3 ;
-довідкою ректора Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова від 14.11.2011 року про те, що на балансі університету знаходиться державний відомчий житловий фонд Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, що є державною власністю і до якого належить житловий будинок по АДРЕСА_3 , який утримується за рахунок державного бюджету і у ньому мешкають працівники університету. Частина квартир в будинку приватизована з дозволу Міністерства;
-актами за 2005,2006,2007 роки про те що ОСОБА_5 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з листопада 1998 року, особисті речі і майно в квартирі не зберігає, комунальні послуги не сплачує;
-довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16.03.2010 року про те, що інформація про роботодавців, які звітували про нарахування заробітної плати та здійснення відрахувань на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на ОСОБА_5 за 2006-2008 роки в електронній базі даних системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб відсутня;
-відомістю Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва від 12.05.2010 року про відсутність в центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України інформації про отримання ОСОБА_5 доходів за період з 01.01.2006 року по 30.09.2008 року;
-довідкою регіонального керівника компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» від 14.07.2008 року ОСОБА_8 виданою ОСОБА_5 про те, що той дійсно з 2006 року працює в компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» на посаді менеджера і виконання службових обов`язків потребувало частих і тривалих відряджень (Херсон, Одеса, Дніпропетровськ), тривалість яких від 3 до 5 місяців;
-довідками СПД ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5 в трудових відносинах з ЧП ОСОБА_9 ніколи не перебував. Довідка за вихідним №5 від 14.07.2008 року ОСОБА_5 від СПД ОСОБА_10 ніколи не видавалась;
-довідкою компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» від 16.12.2011 року, відповідно до якої ОСОБА_5 в компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» ніколи не працював. Довідка Качану за вихідним №5 від 14.07.2008 року не видавалась. Більш того, довідки такої форми та змісту компанією не видаються. Печаткою завіряється лише підпис директора. Ні субдилери, ні будь-які інші контрагенти не уповноважені видавати довідки про місце роботи працівників компанії. Такі довідки підписуються або директором, або уповноваженою особою на підставі довіренності;
-висновком експерта №179 від 22.11.2011 року, відповідно до якого оціночна (ринкова) вартість вбудованих приміщень двокімнатної житлової квартири АДРЕСА_2 , станом на липень 2008 року становить без урахування ПДВ 139217 грн;
-висновком експерта №866 від 19.08.2010 року, відповідно до якого відбиток печатки СПП-ФО « ОСОБА_9 » на довідці №5 від 14.07.2008 року на ім`я ОСОБА_5 нанесено рельєфним еластичним кліше, яке виготовлено з дотриманням правил та вимог фабричної технології. Відбиток печатки СПП-ФО « ОСОБА_9 » на довідці нанесено печаткою СПП-ФО « ОСОБА_9 »;
-висновком експерта №67 від 17.01.2012 року, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_8 в графі «Региональный руководитель» довідки від 14.07.2008 року за вихідним №5, виконано самим ОСОБА_8 . Рукописний запис «14.07.2008 исх.5» в верхньому лівому куті довідки від 14.07.2008 року виконано не ОСОБА_5 , ні ОСОБА_8 , а іншою особою;
-висновком експерта №992 від 25.08.2010 року, відповідно до якого рукописний текст і цифрові записи на досліджуваній довідці від 14.07.2008 року вірогідно виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою. Підпис в наданій на дослідження довідці вірогідно виконано не ОСОБА_8 , а іншою особою;
-висновком експерта №1932 від 26.12.2011 року, відповідно до якого підпис від імені регіонального керівника ОСОБА_8 в довідці про місце роботи, яка видана на ім`я ОСОБА_5 за вих.5 від 14.07.2008 року, виконаний ймовірно ОСОБА_8 . Рукописний запис «14.07.2008 исх. 5» від 14.07.2008 року, виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою. Встановити, чи виконаний рукописний запис «14.07.2008 исх. 5» ОСОБА_8 або іншою особою, не виявилось можливим;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що з 2004 року по 2012 рік був приватним підприємцем. В цей період уклав договір з компанією ТОВ «Юг ТЕЛ», за яким здійснював торгівлю мобільними телефонами і аксесуарами до них. Орендував в м. Миколаєві магазин, в якому здійснював свою діяльність Для реалізації продукції наймав сторонніх людей. Директором магазину був ОСОБА_8 ОСОБА_5 в трудових відносинах з ним ніколи не перебував. Довідку за №5 від14.07.2008 року він ОСОБА_5 не видавав. Право підпису на документах мав він, директор магазину та бухгалтер;
-показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що працював директором магазину у ПП « ОСОБА_9 з 2007 року по 2010 рік. Знає ОСОБА_5 . Той дійсно працював, проводив рекламні акції. Чи були офіційно оформлені трудові відносини з ОСОБА_5 не знає. Довідку про роботу ОСОБА_5 він не видавав, але на довідці його підпис. Печатка знаходилась в магазині і до неї був вільний доступ;
-показаннями представника Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова ОСОБА_4 , який пояснив, що спірна квартира була надана в користування батьку обвинуваченого як співробітнику університету. Обвинувачений проживав в спірній квартирі, але після розлучення батьків виїхав з матір`ю на постійне проживання за іншою адресою. Після того в спірній квартирі ніколи не проживав. Після смерті батька, не маючи права на приватизацію спірної квартири, намагався незаконно приватизувати її. З цією метою звернувся до суду та надав у судові інстанції підроблені документи.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинів не визнав. Пояснив, що в спірній квартирі проживає з народження. Після розлучення батьків проживав з матір`ю, але в 2000 році повернувся жити до батька в спірну квартиру. Прописаний в спірній квартирі з 2001 року. В 2007 році батько помер. Після смерті батька звертався до керівництва університету про надання необхідних документів, щоб приватизувати спірну квартиру, але отримав відмову. З цього приводу звернувся до суду та отримав позитивне рішення. З 2006 року працював в компанії ТОВ «Юг ТЕЛ». Робота була пов`язана з відрядженнями. Стверджував, що спірна квартира є його постійним місцем проживання і зв`язок з нею він не втрачав. Довідку про місце і характер роботи в компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» отримав офіційно і вона відповідає дійсності. Стверджував, що будь-яких протиправних дій відносно спірної квартири не вчиняв. Діяв правомірно. Наполягав на ухваленні стосовно нього виправдувального вироку.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України особа має бути виправданою, якщо сторона обвинувачення не доведе її винуватість поза розумним сумнівом.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип змагальності конкретизовано в ст.ст.7,22 КПК України, зокрема, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до п.3 ч.1 вказаної статті, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, ухвалюється виправдувальний вирок. Таке викладено і в Постанові Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».
Оцінивши в сукупності надані та досліджені докази, суд приходить до переконання, що докази сторони обвинувачення є суперечливими, беззаперечно не доводять, що в діянні ОСОБА_5 є склад інкримінованих йому правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України та мають бути видкинуті, а стосовно ОСОБА_5 ухвалено виправдувальний вирок. При цьому суд виходить з наступного.
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Обман повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виявлятися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо. Суб`єктивна сторона шахрайства прямий умисел, корисливі мотив і мета.
Відповідно до ч.2 ст.15 КК України замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Відповідно до ст.358 КК України підроблення посвідчення або іншого документа це повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, виправлення тексту тощо); підроблення відбитків штампа, печатки, як необхідного реквізиту документа. Використання завідомо підробленого документа полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності або пред`явленні їх. Суб`єктивна сторона цього злочину прямий умисел.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до встановленого порядку, ОСОБА_5 звернувся до суду за захистом своїх інтересів з відповідним позовом.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2008 року позов ОСОБА_5 задоволено. За ним визнано право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Адміністрацію Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова зобов`язано надати ОСОБА_5 необхідні для приватизації документи, передбачені Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України з житлово комунального господарства 15.09.1992 року з наступними змінами. Вказаним рішенням ОСОБА_5 вселено в спірну квартиру та відмовлено в задоволенні зустрічного позову Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова про визнання ОСОБА_5 втративши право користування спірною квартирою.
Вказаним рішенням беззаперечно встановлено зв`язок ОСОБА_5 зі спірною квартирою та його право на приватизацію вказаного житла, а також поважність тимчасової відсутності з причин характеру його роботи, пов`язаної з тривалими відрядженнями.
Вказане рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2008 року залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Викладене свідчить про правомірність дій ОСОБА_5 , безпідставність пред`явленого обвинувачення та відсутність в його діянні складу злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.
Викладене також підтверджується і висновками експертів за №866 від 19.08.2010 року, №67 від 17.01.2012 року, №1932 від 26.12.2011 року щодо довідки про роботу ОСОБА_5 від 14.07.2008 року, показаннями свідка ОСОБА_8 , який підтвердив факт роботи ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи. Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.
Суд також приймає до уваги докази, надані обвинуваченим, а саме копію паспорту, з якої вбачається його реєстрація у спірній квартирі з 2001 року, копію посвідчення компанії ТОВ «Юг ТЕЛ» від 04.02.2006 року, виданого ОСОБА_5 як експерту з продаж, копії електронного листування з ОСОБА_11 з приводу роботи обвинуваченого в компанії ТОВ «ЮГ ТЕЛ».
Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що довідка про роботу ОСОБА_5 від 14.07.2008 року є достовірною, обвинувачений діяв правомірно в межах та у спосіб, встановлений законодавством, а отже в його діях відсутні склади інкримінованих правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.
За таких обставин та з урахуванням положень ст.62 Конституції України, суд приходить до переконання, що надані стороною обвинувачення докази не доводять, що в діянні ОСОБА_5 наявний склад інкримінованих правопорушень та не можуть бути покладені в обґрунтування вини ОСОБА_5 , а отже останній підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених. ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.
Відповідно до ст.ст.118,124 КПК України, процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні, в загальній сумі 4855,92 грн., пов`язані з залученням експертів, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_5 виправдати на підставі п.2 ч.1, ч.6 ст.284 КПК України - за відсутністю в його діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 і ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні, в загальній сумі 4855,92 грн, пов`язані з залученням експертів, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому кримінально процесуальним законом порядку.

Суддя ОСОБА_1