Справа № 559/2610/16-к
Номер провадження 1-кс/559/575/2016
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
"30" листопада 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 від 28 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
клопотання обґрунтовується наступними доводами.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи біля продуктового кіоску, що знаходиться по вул. Мирогощанська в м. Дубно Рівненської області та в подальшому в підвалі житлового будинку АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_7 , під час розпивання з громадянином ОСОБА_8 спиртних напоїв побачили у останнього обручку та, керуючись корисливим мотивом, вступивши в попередню змову з ОСОБА_7 , вирішили нею незаконно заволодіти.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужого майна, 27 листопада 2016 року, близько 22 години, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи в підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , здійснили напад на ОСОБА_8 , що виразилось в застосуванні фізичного насильства, а саме в нанесенні не менше 5-ти ударів по обличчю потерпілого, та в погрозі фізичного насильства, що виразилось в застосуванні розбитої скляної пляшки у вигляді «розочки», яку ОСОБА_6 притиснув до шиї ОСОБА_8 , створивши тим самим небезпеку для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи обручальним кільцем ОСОБА_8 , вартістю 2000 гривень. В продовження свого злочинного наміру, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвезли громадянина ОСОБА_8 на автомобілі таксі з вул. Мирогощанська на вул. Залізнична м. Дубно, до зупинки "Залізничний вокзал", що знаходиться поблизу магазину "Глобус", де, керуючись корисливим мотивом, шляхом виривання із руки ОСОБА_8 , відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Nokia» вартістю 200 гривень 00 копійок.
Перевівши викрадені речі у своє протиправне володіння, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили місце події, спричинивши тим самим ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 2200 гривень.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Дії кваліфікуються як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , яки розповів про обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, допитом свідка ОСОБА_9 , згідно якого встановлено, що 27 листопада 2016 року близько 24 год. до нього за місцем проживання, що знаходиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 було реалізовано золоту обручку, яку було викрадено та яка належить потерпілому ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 який підтвердив факт перевезення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з вул. Мирогощанська до вул. Глінки, м. Дубно.
Крім цього в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_6 являється особою в якої судимість відповідно до ст. 89 КК України погашена:та 02 квітня 2008 року, був засуджений Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину передбаченого, ч.1 ст.162 КК України та було обрано покарання у вигляді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном один рік, 27.03.2013 року був засуджений Дубенським міськрайонним судом за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та було обрано покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном два роки.

Таким чином, ОСОБА_6 не зважаючи на всі можливі заходи, що були надані йому щоб стати на шлях виправлення та усвідомити свою провину, зухвало продовжив свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових корисливих злочинів, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не хоче та не бажає ставати на шлях свого виправлення, він являється суспільно небезпечною особою, а також свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини, а тому з метою припинення його злочинної діяльності вважає, що ОСОБА_6 потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий корисливий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

2. вчинити інше кримінальне правопорушення - підтверджується тим, що ОСОБА_6 , який, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, будучи одруженим, розуміючи наслідки вчиненого ним протиправного діяння (можливе з позбавленням волі) все таки пішов на вчинення тяжкого злочину. До того ж ОСОБА_6 офіційно ні де не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_6 корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, наприклад, у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, бо у даному випадку йому знову створено буде умови і з`явиться можливість продовжити злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор, слідчий вважають, що клопотання є обґрунтованим, та просили його задоволити. За умови залишення підозрюваного на волі не виключено, що він намагатиметься уникнути відповідальності та матиме змогу вчинити інші злочини.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просить обрати такий запобіжний захід як домашній арешт.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді домашнього арешту за місцем проживання в нічну пору доби, оскільки, вважає висунуту підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними. Просить суд звернути увагу, що ОСОБА_6 не судимий в силу ст.89 КК України, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час офіційно не працює, але з 01.11.2016 знаходиться на випробувальному терміні у ФОП ОСОБА_12 підсобним працівником, який характеризує його позитивно. Також ОСОБА_6 і його сім`я зробить все можливе, щоб відшкодувати завдані збитки.
Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , захисника, доводи слідчого і прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Аналіз наданих доказів об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
ОСОБА_6 є особою не судимою в силу ст.89 КК України, але суд звертає увагу, що до останнього вже двічі застосувався іспитовий строк, та він знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, при цьому наявність двох малолітніх дітей дружини його не стримали. Хоча за місцем неофіційної роботи підозрюваний і характеризується позитивно, про те його знають там як працівника нетривалий час, а саме: з 01 листопада 2016 року, тому суд надає перевагу характеристикам з місця проживання, які є посередніми.
Серед ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий суддя вважає доведеними ризик можливості продовжувати злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
В даному випадку, на думку слідчого судді, слідчим доведено всі обставини передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України.
Наведені в клопотанні обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 як тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті. Відповідно до ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Але в даному випадку слідчий суддя вважає за потрібне визначити розмір застави.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Зважаючи на майновий стан підозрюваного та його особу, визначаю розмір застави в 40 розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001326 від 28.11.2016 про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задоволити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дубно Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , з неповною середньо освітою, непрацюючого, не судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Встановити розмір застави в сорок розмірів мінімальної заробітної плати.
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;
2. Не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає (м. Дубно Рівненської області ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання та роботи.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику СІ № 24 м. Рівне.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Дата закінчення дії ухвали 27 січня 2017 року до 09 години 00 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: