Справа № 635/8386/15-к
Провадження № 1-кп/635/297/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про часткове скасування арешту на майно по справі за обвинувальним актом по кримінальному провадженню у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується за ч. 2 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2015 року в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на автомобіль Renault Trafic, 2008 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на автомобіль Renault Trafic, 2008 року випуску, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та зберігати за місцем стоянки автомобіля Renault Trafic, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: Харківська область, Харківський район село Липці, вулиця Вишнева, 19. В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що після ухвалення рішення про накладення арешту на належний обвинуваченому автомобіль Renault Trafic, 2008 року випуску, номер НОМЕР_2 , цей автомобіль передано на відповідальне зберігання під розписку дружині обвинуваченого ОСОБА_6 і зберігається за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу зберігається в прокуратурі Харківської області, разом з іншими речовими доказами. На звернення сторони захисту про видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідчий видав лише його завірену копію, яка відповідно до норм діючого законодавства не є заміною офіційного документу на транспортний засіб. Сторона захисту вважає, що накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не має під собою жодного правового підґрунтя, оскільки само по собі свідоцтво не є майном, яке підлягає конфіскації і не несе на собі ознак речового доказу по справі, а у разі прийняття судом рішення про конфіскацію майна, конфіскації підлягає не документ, що посвідчує право на володіння автомобілем, а саме автомобіль. Враховуючи, що слідчим суддею не встановлено обмежень в користуванні транспортним засобом на який накладено арешт, а обвинувачений ОСОБА_4 , з метою утримання родини, має намір влаштуватися на роботу водієм, сторона захисту вважає, що зберігання свідоцтва на транспортний засіб в місті зберігання транспортного засобу не спричинить негативних наслідків.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання просили його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого, прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною другою статті 174 КПК України передбачено, під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду.
Суд, системно аналізуючи норми діючого кримінального процесуального закону у їх застосуванні при вирішені клопотання про часткове скасування арешту на майно в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не встановлені обмеження щодо використання автомобіля, як на підставу для часткового скасування арешту, не доводять що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба і що арешт накладено необґрунтовано, при цьому враховує, що арештом майна і є тимчасове позбавлення права в тому числі користування майном, а експлуатація автомобіля не можлива без документів на його реєстрацію.
За вказаних обставин суд повністю відмовляє в задоволенні клопотання про часткове скасування арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

адвокату ОСОБА_5 - захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про часткове скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2015 року в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 369-2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1