Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/7589/16-к
Провадження № 1-кс/490/5366/2016
У Х В А Л А
02 листопада 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Миколаєві заяву захисника ОСОБА_3 /в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 / про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0003450, -

встановив:
В провадженні слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_6 перебуває скарга кримінальне провадження № 0003450, в межах якого, зокрема, ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого частинами2 та 3 статті 307 Кримінального Кодексу України.

02 листопада 2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про відвід слідчого судді.

В обґрунтування заяви вказував, що слідчий суддя ОСОБА_6 під час винесення ухвал, зокрема, про проведення обшуку та про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного в ухвалах прямо висловив свою думку про винуватість підозрюваного, та таке, відповідно до Бенгалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, як на думку захисника, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України є підставою для відводу судді.

Під час судового розгляду захисник, підозрюваний та його законний представник заяву про відвід слідчого судді підтримали та наполягали на її задоволенні.

Прокурор та слідчий у суді вважали подану заяву такою, що не підлягає задоволенню. Вони вказували, що слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0003450 дійсно виносив мотивовані ухвали, у який висловлювався із приводу передбачених законом підстав, адже його ухвали мали бути мотивованими. Проте, на думку прокурора та слідчого, таке не є та не може бути підставою для відводу слідчого судді.

Після вислуховування захисника, підозрюваного, його законного представника, прокурора та слідчого та дослідження матеріалів кримінального провадження, що мають відношення до вирішення питання про відвід слідчому судді, суд доходе висновку про те, що подана заява про відвід не підлягає задоволенню за таких підстав.

По-перше, зі змісту статті 75 КПК України вбачається, що підставами для відводу є такі обставини, що свідчать про наявність приватного інтересу судді, який впливає або може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання суддею своїх повноважень.

Проте, у поданій заяві про таке не йдеться взагалі, йдеться лише про самі лише процесуальні дії судді під час розгляду кримінального провадження.

По-друге, твердження захисника щодо фактичних обставин справи не є підтвердженими матеріалами кримінального провадження.

Так, захисник стверджує, ніби слідчий суддя у згаданих ним ухвалах висловив свою думку щодо винуватості підозрюваного.

Але такі твердження не відповідають дійсності.

Так, зі змісту вказаних захисником ухвал вбачається, що у їх тексті слідчий суддя зробив висновок лише щодо обґрунтованості підозри, але - не щодо винуватості ОСОБА_4 .

При цьому згідно з визначеним Європейським судом поняттям, обґрунтована підозра - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

При цьому добросовісним можна вважати припущення, яке ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, дбайливістю та ретельністю.

Отже, під час винесення вказаних ухвал слідчий суддя в межах його компетенції зробив висновок лише про те, що, роблячи припущення про вчинення ОСОБА_4 певного діяння, орган досудового розслідування діяв правдиво, дбайливо та ретельно, а наявні в нього відомості, що стали підґрунтям для такого припущення, можуть буди перевірені під час судового розгляду кримінального провадження по суті та спонукають до їх перевірки.

При цьому суд відзначає, що такий висновок слідчого судді сам по собі не свідчить та не може свідчити ані про зміст наданих сторонами доказів, ані про результат оцінки їх у сукупності, зокрема - про доведеність вини підозрюваного.

За такого не свідчить про упередженість судді й та обставина, що він не проаналізував докази захисту по суті, адже таке дійсно не входить до компетенції слідчого судді.

По-третє, посилання захисника про Бангалорські принципи не є коректними, адже у них йдеться ні про зміст судових рішень, але - про публічні та інші коментарі, тобто - про поза процесуальні дії судді в процесі розгляду справи.

За такого не свідчить про упередженість судді й та обставина, що він не проаналізував докази захисту по суті, адже таке дійсно не входить до компетенції слідчого судді.

Отже, передбачені законом підстави для відводу слідчого судді є відсутніми, а у поданій захисником заяві слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає..

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

05.11.2016