Номер провадження 1-кп/754/508/16
Справа№754/8426/16-к
16 вересня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-19.09.2006 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-07.02.2007 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 10.12.2010 по відбуттю строку покарання;
-19.06.2013 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 395 ч.1, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 10.02.2016 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.
Так, 07.06.2016 приблизно о 12:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись в лісопарковій зоні по пр. Лісовому, 32, в м. Києві, відкрито, шляхом застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , повторно викрав шляхом виривання із правої руки потерпілої ОСОБА_5 чуже майно, а саме: мобільний телефон, марки «Nokia X1-01», вартістю 380 грн. із сім-карткою мобільного оператора «МТС», вартістю 30 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 89 грн. 44 коп., із сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 122 грн. 79 коп.
Після вчинення кримінального правопорушення злочину обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 647 грн. 23 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення злочину, а саме, що 07.06.2016 приблизно о 12:00 год., він проходив по лісопарковій зоні по пр. Лісовому, 32, в м. Києві, де побачив раніше незнайому йому потерпілу, яка розмовляла по мобільному телефону. Він вирішив заволодіти її майном, оскільки йому потрібні були кошти на проведення медичного огляду. Він підбіг до неї ззаду і повалив на землю. Оскільки потерпіла почала кричати і намагалась встати, він, утримуючи її вагою свого тіла, вдарив її рукою по обличчю, після чого вихопив з руки останньої мобільний телефон та побіг. Однак, його наздогнали громадяни та провели його на територію церкви. Після чого, прибули працівники поліції.
Щиро кається. Просить суд суворо його не карати, застосувати до нього норму ст.69 КК України, оскільки він сприяв розкриттю злочину та врахувати стан його здоров`я.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що дійсно 07.06.2016 приблизно о 12:00 год. вона проходила по лісопарковій зоні по пр. Лісовому, 32, в м. Києві та розмовляла по телефону. В цей момент до неї підбіг обвинувачений та повалив на землю намагаючись вирвати мобільний телефон. Вона намагалась перешкодити діям обвинуваченого, але останній вирвав телефон та побіг. Його наздогнали невідомі їй люди та провели його на територію церкви. Після чого, викликали працівників поліції. На даний час мобільний телефон їй повернуто.
При призначенні покарання обвинуваченому просить суд призначити його в межах закону.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги те, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення злочин тяжкий, особу винного, а саме:
- за місцем попереднього ув`язнення характеризується посередньо (а.п.68);
- раніше судимий (а.п. 46,47-48,49-65);
- не перебуває на обліку у лікаря - психіатра Київської міської психоневрологічної лікарні №2 (а.п.67) ;
- не перебуває під наркологічним диспансерно динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» (а.п.66).
Обставинами, які пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, спосіб вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої, а також те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності із застосуванням насильства, що вказує на стійкий характер його протиправної поведінки, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів можливе лише в місцях позбавлення волі, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння (ст. 186 ч.2 КК України).
При призначені покарання обвинуваченому, суду не представляється можливим врахувати стан здоров`я обвинуваченого, оскільки суду не надані відповідні підтверджуючі документи.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся, тому суд роз`яснює потерпілій, що вона як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ст.128 ч.7 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, був затриманиий 07.06.2016 (а.п.4).
08.06.2016, відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 05.08.2016 (а.п.6).
Ухвалою суду від 19.07.2016 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 04.10.2016 (а.п. 28-30).
Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 07 червня 2016 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.
В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення та строк перебування його під вартою з 07 червня 2016 року по 16 вересня 2016 року включно, за правилами, визначеними ст.72 ч.5 КК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1