АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/3080/15-к
Номер провадження № 11кп/791/534/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
категорія ст.185 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Белічени Лозовського району Республіки Молдова, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, такого, що мешкає у АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.12.2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, ст..75 КК України на чотири роки позбавлення волі з іспитовим строком в два роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яке призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Учасники судового провадження:
Захисник адвокат ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 11.09.2015 року близько 12:20 години перебуваючи біля подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , переслідуючи умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, повторно шляхом вільного доступу, проник до салону зазначеного автомобіля та викрав мобільний телефон марки «Fly DS104D» вартістю 420 грн. та СІМ карту мобільного стільникового зв`язку «МТС» вартіст. 10 грн. належних потерпілому ОСОБА_9 , завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 430 грн.

Суд першої інстанції такі дії ОСОБА_7 кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджується з вироком суду, просить його змінити, пом`якшивши покарання обвинуваченому.

Посилається на те, що потерпілому відшкодована завдана матеріальна шкода, що є обставиною для пом`якшення покарання, і що ця обставина залишилось поза увагою суду, а також вказує на те, що судом при призначенні покарання не застосована ст.69-1 КК України, та при наявності пом`якшуючих обставин, не застосована ч.1 ст.69 КК України, що дає можливість призначити покарання нижче найнижчої межі, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання. Посилається також на те, що ч.1 ст.78 КК України не заборонено повторне застосування ст.75 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, та просив задовольнити її, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, де сторони залишились на своїх міркуваннях, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до слідуючого.

Кримінальне провадження розглянуто судом у скороченому порядку відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано кваліфікував злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доводи адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання, позбавлені підстав з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи захисника про те, що суд при призначенні покарання не врахував як пом`якшуючу вину обставину добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, колегія суддів не погоджується, оскільки добровільне відшкодування шкоди відшкодовується винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку, а як вбачається з матеріалів справи, викрадений мобільний телефон потерпілому повернутий працівниками міліції (а.п.30 т.2), при цьому його добровільно видала працівникам міліції гр. ОСОБА_10 .

Отже, суд обґрунтовано не визнав як обставину, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданої шкоди, а отже відсутні і підстави для застосування ст.69-1 КК України, що при призначенні покарання, строк або його розмір не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Кримінального Кодексу, оскільки підставою для застосування зазначеної норми права, є наявність обов`язкових двох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Доводи апелянта про те, що ч.1 ст.78 КК України не заборонено при призначенні покарання повторне застосування ст. 75 КК України, не ґрунтується на законі.

Зазначеною нормою закону передбачено звільнення судом засудженої особи від призначеного покарання у разі закінчення іспитового строку щодо нього та який виконав покладені на нього обов`язки.

Пленум Верховного Суду України своєю постановою №7 від 24.10.2003 року з послідуючими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» п.26 роз`яснив, що у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу і всі обставини справи, та призначив покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, і з таким висновком погоджується колегія судів і підстав для пом`якшення покарання, а також для застосування ст..69 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги адвоката, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Садовського районного суду Херсонської області щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасники процесу можуть отримати у суді копії ухвали.

Судді: (три підписи)

згідно оригінала суддя ОСОБА_2 .