АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/728/16 Справа № 205/707/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зараховано у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з 04.01.2013 року по 25.02.2013 року за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (а.п. 9-10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить переглянути і змінити рішення суду, посилаючись на те, що судом при задоволенні клопотання не було враховано строк його попереднього ув`язнення за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2009 року, який було частково приєднано до призначеного покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року на підставі ст. 71 КК України (а.п. 13).

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу чи інші докази на підтвердження доводів апеляційної скарги сторонами судового провадження подані не були.

В заяві від 19.04.2016 року засуджений просив розглядати його скаргу без нього (а.п. 22).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора, який заперечував проти заявлених вимог і вказував про відсутність підстав для задоволення скарги, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи і зіставивши із наявними матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 393 ч. 2, 71 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць (особова справа 19 20 арк.).

Згідно розпорядження вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 25.02.2013 року (особова справа 21 арк.).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Таким чином, зарахуванню підлягає лише час попереднього ув`язнення, до набрання чинності вироку суду.

Розглядаючи заяву ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про його перебування під вартою з 04.01.2013 року по 25.02.2013 року та зарахування йому у цей термін один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, вимога ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2009 року є необґрунтованою, оскільки законодавством передбачено про зарахування попереднього ув`язнення до набрання законної сили останнім за часом вироком.

Крім того слід зазначити, що у вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року, щодо ОСОБА_7 вказано, що строк відбуття покарання обчислювати з 04.01.2013 року. Щодо зарахування перебування під вартою за попереднім вироком, суд нічого не вказав. За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення, оскільки у випадку зарахування перебування під вартою за попереднім вироком, суд фактично би вносив зміни до вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2013 року, що є недопустимим.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України,-

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.

Судді