Єдиний унікальний номер: 343/532/15-к
Номер провадження: 1-кс/0343/87/15
У Х В А Л А
16 березня 2015 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Долинської міжрайпрокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

Підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову про відмову у задоволенні клопотання від 18.02.2015 року, винесену слідчим СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , визнати незаконною та скасувати. Зобов`язати слідчого призначити комісійну судово-медичну експертизу громадянина ОСОБА_7 .

Свої вимоги мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження містяться суперечливі дані, що стосуються тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_7 , механізму та часу їх отримання. Вважає висновки судово-медичної експертизи від 19.05.2014 року та висновки додаткових судово-медичних експертиз від 10.11.2014 року та 19.11.2014 року неповними та неправильними, а дії експерта упередженими. Стороною обвинувачення не були поставлені запитання експерту, які б дозволили дати повний та належний висновок, тому необхідно провести комісійну судово-медичну експертизу.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав скаргу на постанову про відмову у задоволенні клопотання, зіславшись на вищевикладені обставини, просив її задоволити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задоволити скаргу та скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 18.02.2015 року, вказавши, що слідча умисно не поставила питання перед експертом щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , зокрема чи могли утворитися тілесні ушкодження при падінні на виступаючі предмети, чи вплинуло наявне у нього захворювання на термін лікування та чому діагноз у вигляді перелому гайморової пазухи не був поставлений та не лікувався відразу, а був виявлений аж у червні 2014 року, чи вплинуло це на тяжкість тілесних ушкоджень та тривалість лікування. Експертом не надано відповідь, чи є виступаючою частиною тіла вилична кістка, правою чи лівою рукою нанесені тілесні ушкодження і чи при нанесенні удару застосовувалися інші засоби (кастет, бутилка). Висновки судово-медичних експертиз суперечать матеріалам кримінального провадження: щодо наявних у потерпілого тілесних ушкоджень та механізму їх утворення - медичним документам та поясненням батьків ОСОБА_7 , протоколам допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того вони позбавлені можливості самостійно залучити експерта для проведення експертизи, оскільки у такому їхньому замовленні їм було відмовлено. Просив скасувати постанову слідчої від 18.02.2015 року та зобов"язати призначити комісійну судово-медичну експертизу.

Слідча СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги не визнала та пояснила, що підстав для задоволення клопотання не було, оскільки судово-медична експертиза ОСОБА_7 проводилася в період часу з 19.05.2014 року по 17.06.2014 року, також проводилися дві додаткові судово-медичні експертизи, які призначалися з метою встановлення механізму виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого, експертом були досліджені всі медичні документи та матеріали кримінального провадження, тому проводити комісійну судово-медичну експертизу останньому немає необхідності. Клопотання підозрюваного спрямоване на затягування строків досудового розслідування, так як немає підстав для сумніву у правильності встановлення діагнозів та лікування ОСОБА_7 , а також у повноті та об"єктивності проведених експертиз.

У судовому засіданні прокурор Долинської міжрайпрокуратури ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання від 18.02.2015 року була винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Експертом чітко визначені тілесні ушкоджені, механізм їх утворення. При проведенні експертиз були взяті до уваги всі медичні документи, а також матеріали кримінального провадження, на підставі яких у висновках експерта №66 та №№ 173/66-Д, 175/66-Д-Д висвітлені всі обставини та зроблені відповідні висновки.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали провадження, вважає, що скарга на постанову про відмову у задоволенні клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ч. 1 п.7 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Згідно вимог ст. 243 ч.1 КПК України сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого.

Відповідно до п. 12 постанови Пленему Верховного суду України за № 8 від 30.05.1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Згідно Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 6 від 17.01.95 року, комісійні судово-медичні експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необгрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.

Судом встановлено, що слідчим відділом Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 22.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В ході досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , про що свідчить висновок експерта від 19.05.2014 року № 66, в якому встановлено, що у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження: переломи кісток лицього скелета справа, які ускладнилися травматичною нейропатією 2-ої гілки правого трійчастого нерва, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, та закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, синець з травматичним набряком м`яких тканин, які віносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів.

З висновку експерта № 173/66-Д від 11.10.2014 року вбачається, що наявність, характер та розташування вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 свідчать про те, що вони могли утворитися при нанесенні ударів тупим твердим предметом в ділянку обличчя справа і не могли утворитися при нанесенні поштовху в ділянку спини без наступного падіння, як показав ОСОБА_5 .

Висновок експерта № 175/66/173/66-Д-Д від 19.11.2014 року свідчить про те, що у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; синець з травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя справа; багатовідламковий перелом передньої і зовнішньої стінок правої гайморової пазухи, перелом правої виличної кістки зі зміщенням, що викликало необхідність проведення операції - репозиції відламків за допомогою гачка Лімберга, які ускладнилися травматичною нейропатією 2-ої гілки правого трійчастого нерва. Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупого твердого предмета, могли утворитися як при нанесенні не менше одного удару останнім в ділянку обличчя справа, так і при ударі вказаною ділянкою до такого. Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на виступаючих частинах голови, тулуба та кінцівок виключають можливість утворення вищезгаданих тілесних ушкоджень за умов падіння на площині.

З протоколу допиту потерпілого від 19.05.2014 року вбачається, що йому було нанесено сильний удар в ділянку обличчя з правої сторони. Після цього ще один удар був нанесений в те саме місце. Згідно додаткового протоколу допиту потерпілого від 13.09.2014 року ОСОБА_7 вказує на те, що ОСОБА_5 наніс йому два удари правою рукою у ліву половину обличчя. Спочатку йому було завдано удар рукою в ліву половину обличчя, другий удар - в ділянку носа. В протоколі додаткогово допиту потерпілого від 09.02.2015 року ОСОБА_7 знову вказує, що ОСОБА_5 наніс йому один удар в ділянку обличчя із правої сторони, після цього знову наніс удар в те саме місце. Одночасно потерпілий припускає, що удар міг бути завданий йому кастетом.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час одночасних допитів стверджували, що потерпілий вказував, що його вдарили бутилкою по голові.

З медичних документів: супроводжуючого листа №450, направлення в стаціонар від 22.04.2014 року вбачається, що у ОСОБА_7 було виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома ОД та забій носа.

Через суперечності щодо наявних тілесних ушкоджень у потерпілого, необгрунтованість виставлення додаткового діагнозу останньому у підозрюваного ОСОБА_5 виник сумнів у проведених судово-медичних експертизах, тому 16.02.2015 року ним заявлено клопотання слідчому про проведення комісійної судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 18.02.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_12 щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідча зазначила, що не має підстав для проведення вищевказаної експертизи, оскільки була проведена судово-медична експертиза ОСОБА_7 , під час якої останньому встановлено наявність тілесних ушкоджень, та додаткові судово-медичні експертизи, які призначались для встановлення механізму виникнення тілесних ушкоджень. Висновки судово-медичного експерта є повними, зрозумілими і обгрунтованими та не суперечать іншим матеріалам справи, тому не має необхідності призначати комісійну судово-медичну експертизу.

Експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що для проведення експертних досліджень їй були надані медичні документи ОСОБА_7 та матеріали кримінального провадження. Всі висновки проведених експертиз ґрунтуються на підставі медичної документації та діагнозів, виставлених у них. Оцінку матеріалам кримінального провадження вона не давала, а саме в її обов"язки не входило спростовувати чи підтверджувати показання свідків, потерпілого. У висновках описані виявлені тілесні ушкодження, на підставі чого можна вказати, куди наносились удари потерпілому. Зокрема зазначено, що є пошкодження в правій частині обличчя ОСОБА_7 , тому не було підстав описувати ще і ліву.

Щодо посилання у висновках на відсутність у потерпілого будь-яких тілесних ушкоджень на виступаючих частинах тіла, в тому числі голови, то вивчивши в сукупності всі медичні документи та описані ушкодження, у експерта були всі підстави вважати, що ушкодження носа, як окремої анатомічної одиниці, не було, оскільки не було скарг на болі в носі. Анатомічно вилична кістка і гайморова пазуха розташовані дуже близько, гайморова пазуха поєднана з носовим ходом. Отже, наявна у ОСОБА_7 припухлість м`яких тканин обличчя є характерною для перелому кісток, а не для ушкодження носа. Тому щодо механізму утворення, описаних нею у висновках, тілесних ушкоджень, то при падінні на площину вони не могли утворитися. Вони могли мати місце при ударі до якогось предмету. Також зазначила, що для того, щоб людина вдарилася при падінні, мають бути елементи ковзання, чого у досліджуваних документах не було виявлено.

Наявність гайморологічної кірки, крепітація, рухомість кісткових уламків, втата чутливості в ділянці обличчя дали їй підстави для проведення додаткових досліджень з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого, тому в межах своїх повноважень вона направила ОСОБА_7 на додаткові обстеження та консультацію в ОКЛ Івано-Франківської області, де підтвердився перелом гайморової пазухи.

Переломи кісток (як виличної кістки, так і гайморової пазухи), які ускладнені нейропатією другої вітки трійчастого нерва відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по тривалості розладу здоров`я. Вказана нейропатія є в безпосередньому зв`язку з тілесними ушкодженнями. Ускладнення, які виникли після вищевказаних переломів, вплинули на тривалість лікування та час, який необхідний для видужання. Виявлена киста у ОСОБА_7 не має ніякого відношення до тілесних ушкоджень та тривалості лікування.

Щоб дати відповідь чи могли утворитися наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_7 при нанесенні удару кастетом чи бутилкою, необхідно провести слідчий експеримент. Медична експертиза не може дати відповідь на те, які саме тілесні ушкодження від якого удару утворюються.

Тому, даючи оцінку здобутим органом досудового провадження доказам, поясненням учасників судового розгляду слідчий суддя вважає постанову слідчої СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 18.02.2015 року про відмову у задоволенні клопотання законною та обґрунтованою, оскільки частина питань, які підозрюваний виносить для проведення комісійної судово-медичної експертизи, з`ясовувалися під час проведення судово-медичної експертизи. Висновки експерта не суперечить іншим матеріалам провадження, у ньому дана оцінка всім тілесним ушкодженням, виявленим у потерпілого, описаний механізм їх утворення: як при нанесенні ударів тупим предметом в ділянку обличчя справа, так і при ударі вказаною ділянкою до такого, а тому відсутні сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю. Експертом були досліджені всі матеріали кримінального провадження, медичні документи, на підставі яких проведено повне дослідження та дано обгрунтовані висновки. На додаткові факти, які мають значення для справи, експерт, виконуючи свої повновадження, не вказав, а відповідно не має підстав додатково досліджувати обставини, на які вказує підозрюваний та які спростовані іншими доказами. Також суду не надано жодного доказу, який би давав підстави ставити під сумнів виставлений діагноз потерпілому, оскільки для остаточного висновку про тілесні ушкодження проводилися додаткові медичні обстеження та давалися висновки спеціалістами різних рівнів. Оскільки протиріч між проведеними експертизами та матеріалами кримінального провадження не виявлено, висновки експерта є обгрунтованими, тому у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 305-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчої СВ Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 18 лютого 2015 року про відмову у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 22.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, відмовити з вищевикладених мотивів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1