Справа №490/2626/16-к 21.04.2016
Провадження № 11-сс/784/148/16 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
21 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.1 ст.111 КК України,
- накладено арешт. В накладенні арешту на банківську картку, сумку чорного кольору, зарядний пристрій до мобільного телефону, кожаний ремінь та гроші в сумі 10 грн. відмовлено.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2016 року, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді, в частині відмови в накладені арешту на банківську картку та на гроші в сумі 10 грн. скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і накласти арешт на вказані речі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.1 ст.111 КК України, на майно, що було вилучене під час обшуку, накладено арешт. На пластикову банківську картку «УКРЕКСІМБАНКУ» № НОМЕР_1 , сумку чорного кольору, брючний ремінь та гроші в сумі 10 грн. в накладені арешту відмовлено, з підстав не доведення слідчим обгрунтованності про доцільність накладення арешту на вказані речі.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі прокурор, зазначаючи про незгоду з ухвалою слідчого судді, в частині відмови в накладенні арешту на банківську картку та на 10 грн. вказує на необхідність накладення на них арешту в забезпечення можливої конфіскації. В частині відмови в накладені арешту на сумку, зарядний пристрій до мобільного телефону та ремінь, прокурор рішення слідчого судді не оскаржує.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що 6 квітня 2016 року, співробітниками УСБ України в Миколаївській області під час проходження ОСОБА_7 прикордонного контролю при виїзді з України до тимчасово окупованої території України АР Крим, на території контрольного пункту «Каланчак» ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: Каланчацький район Херсонської області, проведено обшук автомобіля «Опель» державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , за результатами якого було виявлено та вилучено флеш накопичувач, який містив в електронній формі документи Служби зовнішньої розвідки України, які мають ступінь секретності «Цілком таємно», «Таємно» загальною кількістю 693 файли.
Під час обшуку автомобіля та особистого обшуку ОСОБА_9 також було виявлено та вилучено ноутбук, у текстильному портфелі чорного кольору, електронний пристрій, схожий на диктофон, флеш накопичувачі, картки пам`яті мікро-сіді, оптичні диски, пластикові банківські картки, блокнот, аркуші паперу, сім-картки, тощо.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що вказані речі можуть зберігати на собі сліди вчиненого злочину, що має доказове значення, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов вірного висновку про наявність підстав для накладення арешту фактично на все майно, яке було вилучене у ОСОБА_7 , в тому числі і на інші п`ять пластикових банківських картки, і в цій частині, рішення суду апелянтом не оспорюється.
Що стосується відмови суду в накладенні арешту на одну банківську картку «УКРЕКСІМБАНКУ» № НОМЕР_1 , то суд вказав на недоцільність накладення на неї арешту, встановивши зі слів підозрюваного, що це зарплатна карточка, яка належить його матері, з якою він разом перетинав кордон.
З матеріалів провадження, а саме з пояснень ОСОБА_10 до протоколу обшуку особи вбачається, що він дійсно перетинав кордон разом зі своєю матір`ю. Вказане не виключає, що ця банківська картка може належати іншій особі, а не підозрюваному. Будь-яких даних чи то доказів про належність вказаної банківської картки підозрюваному, апеляційному суду апелянтом не надано.
Тому підстав для накладення арешту на банківську картку «УКРЕКСІМБАНКУ» № НОМЕР_1 , апеляційний суд не вбачає, як і на 10 грн., в силу надзвичайно мізерної суми.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.177, 183, 392, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2016 року, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4