Справа № 165/2604/15-к Провадження №11-кп/773/590/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2, 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 04 серпня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська, громадянин України, розлучений, освіта вища, працює приватним підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

вироком Володимир-Волинського міського суду від 21.05.2015р. за ч. 1, 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 76 КК України строком на 2 роки,
вироком Нововолинського міського суду від 17.06.2015р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого від покарання, згідно ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки,
засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання призначене за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.05.2015 року 3 роки позбавлення волі та за вироком Нововолинського міського суду від 17.06.2015 року 4 роки позбавлення волі, остаточно визначено до відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
До вступу вироку в законну сили змінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням обов`язків: прибувати до суду на першу вимогу та заборону цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Нововолинський ВП ГУНП України у Волинській області негайно доставити ОСОБА_7 до місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити його з-під варти.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 15 березня 2016 року по 04 серпня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. процесуальних витрат за проведення судової експертизи (т.4 а.с. 34).
Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 20 вересня 2015 року з 19 год. 29 хв. по 19 год. 31 хв. перебуваючи в міні-маркеті «Наш Край Експрес» за адресою: м. Нововолинськ, Бульвар Шевченка, 38а, з єдиним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавку магазину одну пачку кави марки «Якобз Монарх», вагою 95 грам, вартістю 105 грн. 99 коп. та одну пачку кави марки «Жокей Класичний», вагою 250 грам, вартістю 61 грн. 99 коп., чим спричинив приватному підприємцю ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 167 грн. 98 коп.
Крім того, ОСОБА_7 25 жовтня 2015 року о 18 годині 23 хвилини, перебуваючи в магазині "ProStor" ТзОВ «Стиль Д» за адресою: м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 1, з єдиним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з прилавку магазину туалетну воду «BulgariAqua» ємкістю 100 мл., вартістю 871 гривня 50 копійок, завдавши ТзОВ «Стиль Д» майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 в ніч з 18 на 19 січня 2016 року, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, маючи в розпорядженні ключі до дверей квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які загубив брат потерпілої - ОСОБА_9 , відчинивши ними вхідні двері, проник у дану квартиру, звідки повторно, таємно викрав телевізор марки «Самсунг» з діагоналлю 32 дюйми, чорного кольору вартістю 14000грн., тюнер супутникової антени «ОРТОН 405ОС» сірого кольору вартістю 1000 грн., праску «Delfa» сірого кольору вартістю 450 грн., пилосос «Delfa» чорно-зеленого кольору вартістю 1100 грн., жіночу куртку - пуховик темно-сірого кольору вартістю 1600 грн., жіночу куртку з дубляної шкіри світло-оранжевого кольору вартістю 4000 грн. та речі особистої гігієни (гелі для душу, парфуми) вартістю 700грн., що належали потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши їй майнову шкоду на загальну суму 22850грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим. Вказує на те, що він щиро розкаявся, активно сприяв слідству та позитивно характеризується. Вважає, що ці обставини значно пом`якшують його провину. Просить вирок суду змінити та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч. 2, 3 ст. 185 КК України є правильною.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення ньому надто суворого покарання є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Так, при обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, два з яких є злочинами середньої тяжкості, один відноситься до категорії тяжких, до пом`якшуючих покарання обставин відніс щире каяття, обтяжуючі покарання обставини судом не встановлені.

Щодо особи обвинуваченого суд також врахував, що він за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.98), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, є судимим за вчинення корисливих злочинів (а.п. 96-97), новий умисний злочин вчинив в період відбування покарання за попереднім вироком, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність його особи.

Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував кількості вчинених ним злочинів, характер та ступень їх тяжкості, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Врахувавши всі ці обставин у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в місцях позбавлення волі. Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на фактичних обставинах справи і є правильними.

Як за сукупності злочинів так і за сукупності вироків суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання покарань, а тому доводи апелянта про призначення йому надто суворого покарання є безпідставними.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України та загальним засадам призначення покарань, а його вид і розмір є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів судової палати вважає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, на які він посилається у своїй апеляції.

Посилання обвинуваченого на те, що він сприяв слідству та позитивно характеризується колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки в матеріалах провадження таких доказів немає.

Враховуючи усі вищенаведені обставини та конкретні матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку суду першої інстанції та призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України і звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПУ України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 04 серпня 2016 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4