Справа № 431/4286/15-к
Провадження № 11-кп/782/88/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року м.Сєвєродонецьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 22 грудня 2015 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 22.12.2015 року затверджена угода від 05 жовтня 2015 року про визнання винуватості між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладені наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким звільнити його від кримінальної відповідальності в порядку ст.48 КК України.

Вважає вирок незаконним та необґрунтованим з наступних підстав:

1) неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки неповнота дослідження доказів під час досудового розслідування призвела до винесення судом вироку, в якому наявні висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи;

2) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, так як підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КПК України, та обвинувальний акт оголошені йому прокурором військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_3 05 жовтня 2015 року, хоча він був мобілізований 18 липня 2015 року.

З урахуванням викладеного вважає, що до нього необхідно було застосувати ст.48 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності без укладення угоди про винуватість.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як слідує з тексту апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, оскаржений обвинуваченим ОСОБА_2 з підстав не передбачених п.1 ч.4 ст.394 КПК України, а тому необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 22 грудня 2015 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.407 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя