Справа № 192/1483/16-к
Провадження № 1-кс/192/54/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" березня 2016 р. головуючий слідчий суддя СОЛОНЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне клопотання слідчого, погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000155 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме: на автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорта серії НОМЕР_2 від 03.07.1990 року належить ОСОБА_4 та яким керував ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

На обґрунтування клопотання слідчий та прокурор зазначили, що ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна діючи за попередньою змовою групою осіб разом із своїм знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 рушили в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області з с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області та приблизно о 02:00 годині 10 березня 2016 року, знаходячись на вул. Гагаріна в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області побачили біля ринку смт Солоне магазин з назвою «Меблі», який належить ОСОБА_8 .

Керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань та з метою особистої наживи, таємно, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на вхідних дверях приміщення магазину, зазначені особи проникли в приміщення магазину, діючи з корисливих мотивів та особистої наживи, викрали чуже майно з орендованої торгівельної площі в приміщені магазину «Меблі» з дитячого магазину «Янголятко», що належить ОСОБА_9 , в результаті чого завдали їй матеріальної шкоди на загальну суму 4588 гривень 50 копійок, а потерпілому ОСОБА_8 - на загальну суму 14709 гривень 10 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Згідно протоколу від 10 березня 2016 року в ході огляду автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 , на який останній надав свій письмовий дозвіл, в багажному відділені автомобіля, куди вказав ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області викрадене майно з магазину, котре знаходилося в білому мішку та розсипом в багажному відділенні, а також вилучено безпосередньо сам автомобіль.

Слідчий з метою збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 котрий, як видно з матеріалів досудового слідства, був використаний підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для вчинення кримінального правопорушення, а саме для прибуття до місця вчинення злочину, забезпечення можливості подальшої втечі з місця вчинення злочину, а також подальшого зберігання і перевезення викраденого ними чужого майна.

Одночасно слідчий просить поновити строк на звернення з клопотанням про арешт майна, посилаючись на пропущення строку, встановленого ч.5 ст. 171 КПК України з поважних причин, оскільки безпосередньо після тимчасового вилучення майна проводилися невідкладні слідчі дії, пов`язані з затриманням в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного, а також слідчі дії, пов`язані з документальним закріпленням доказів вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з тих підстав, що автомобіль може бути використаний як доказ по кримінальному провадженню №0000155, оскільки останній був пристосований ОСОБА_5 для вчинення кримінального правопорушення, а вартість автомобіля, 1973 року випуску на даний час становить не більше 10 000 гривень, тобто вартість майна, на яке просить накласти арешт, є співмірною з завданою потерпілим шкодою.

В судове засіданні прокурор, підозрюваний ОСОБА_5 , власник автомобіля ОСОБА_4 , які про час та місце розгляду клопотання про арешт майна були повідомлені належним чином, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, а відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчим суддею було прийнято рішення здійснювати розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, а від слідчого не надходило клопотань про застосування засобів фіксації.

Вислухавши слідчого, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим в якості мети накладання арешту на рухоме майно було зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, а також використання цього майна в якості доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно, про арешт якого ставиться питання в заявленому клопотанні, було вилучено 10 березня 2016 року, а з даним клопотанням слідчий звернувся до суду 12 березня 2016 року, тобто з пропущенням строку на один робочий день.

Причина пропуску строку є поважною, оскільки підозрювані особи затримувалися у порядку ст. 208 КПК України, а органом досудового розслідування проводилися невідкладні слідчі дії, до того ж строк пропущення є не суттєвим, а тому такий строк підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10 березня 2016 року було внесено відомості до ЄРДР №0000155, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Протоколом огляду автомобіля від 10 березня 2016 року, автомобіль ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , який містить на собі ознаки кримінального правопорушення, а в його багажному відділенні було виявлено, викрадене майно, був вилучений у ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною ст. 172 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Згідно ч.3 вказаної статті, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

В даному випадку, вважаю, що завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, а майно, на яке прокурор просить накласти арешт є доказом злочину. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль, який було вилучено 10 березня 2016 року під час огляду місця події, може зберегти на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Поновити слідчому пропущений процесуальний строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Накласти арешт на майно, вилучене 10 березня 2016 року під час огляду місця події, а саме: автомобіль ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорта серії НОМЕР_2 від 03.07.1990 року належить ОСОБА_4 та який перебуває у володінні ОСОБА_5 з накладенням заборони на розпоряджання та користування вказаним рухомим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Головуючий слідчий суддя: ОСОБА_1