ЄУН № 337/2954/14-к
Провадження №1-кс/337/402/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням № 0001131 від «18» квітня 2014 року,

в с т а н о в и в :

13.06.2016 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про поновлення строку подання клопотання про арешт майна, вилученого протоколом огляду місця події від 16.06.2016 року.

В клопотанні слідчий зазначив, що 17.04.2014 року приблизно о 19-34 годині до Хортицького РВ надійшло повідомлення про те, що в приміщенні по вул. Рубана Курузова в м.Запоріжжі, працюють гральні автомати.

18.04.2014 року вказана заява була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001131 від 18.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України

12.06.2016 року до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що в приміщенні по вул. Курузова 3, в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працюють гральні автомати.

13.06.2016 року матеріали за вказаним повідомленням були долучені до ЄРДР № 0001131 від 18.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи, встановлено що власника приміщення або підприємця, що здійснює комерційну діяльність у приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на місці не було. Продавець у кафе, представилась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_1 . Крім цього, будь-які право установчі документи та ліцензію на заняття гральним бізнесом та реєстрацію підприємства остання не надала.

Враховуючи те, що у приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », можуть знаходитись підозрювані, які з метою уникнення настання кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого, суспільно небезпечного, винного, караного діяння, мають вільну можливість знищити чи привести у несправний стан, виявлені працівниками патрульної поліції, діючі гральні автомати, щоб спричинило втрату доказової бази у вказаному кримінальному провадженні, тому на підставі вимог ст.223, 234 КПК України, 12 червня 2016 року в період часу з 12:50 до 13:30 години, в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 проведено огляд, в ході якого було виявлено та вилучено:

- гральний автомат, який має чотири сторони, на кожній з яких знаходиться екран з електронним табло;

- монітор «Samsung», модель 795HBS, серійний номер LE17H9LY171930Y;

- системний блок «Frime Сom», чорного кольору зі шнуром.

Слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що зазначені вище речі, оглянуті та вилучені в ході проведення огляду приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 мають важливе значення для досудового розслідування в якості речових доказів, всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, встановлення особи, яка скоїла вказане правопорушення та обставин вчинення нею вказаного правопорушення, механізму, знарядь та засобів його вчинення, та при цьому існує реальна загроза зміни або знищення вказаних речей, а також перешкодити невстановленій особі продовжувати займатися гральним бізнесом, який є забороненим видом діяльності в України, предметом злочину якого є вилучені речі.

Вивчивши подані до суду матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення: підозрюваного; обвинуваченого; осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння; юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна; можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для: особи, на майно якої накладено арешт; іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині ст. 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Проте, дане клопотання наведеним вимогам не відповідає.

Так, слідчим та прокурором не зазначено в поданні, не обґрунтовано в ньому та не додано до клопотання доказів того, що в межах кримінального провадження відносно власників кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за ч.1 ст.203-2 КК України (зайняття гральним бізнесом), - саме один гральний автомат, монітор та системний блок, щодо яких ставиться питання про арешт, є - підшуканими, виготовленими, пристосованими чи використаними як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння осіб до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, а також майном, в яке його було повністю або частково перетворено, як того вимагає ч. 2 ст.167 КПК України.

При розгляді даної справи не було доведено, що арештом майна є тимчасове позбавлення саме підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, - можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки дані особи до даного часу не встановлені.

До того ж, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

При розгляді справи в судовому засіданні слідчий конкретно не назвав правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, не надав достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також розмір можливої конфіскації майна (санкція ч.1 ст.203-2 КК України взагалі не передбачає конфіскації майна), можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову.

Також при поданні даного клопотання та в судовому засіданні слідчим не вказано конкретно власників майна, на котрі необхідно накласти арешт (дані відомості не підтверджені відповідними доказами), їх, а саме «гральний автомат», монітор, системний блок, розмір та вартість, можливість чи заборону розпоряджатись чи користуватись даним майном, проведенням будь яких інших і конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна, осіб, котрі повинні виконувати ці дії, також місце зберігання майна, на котре необхідно накласти арешт, не вказано цільове призначення даних гральних автоматів, не конкретизовано порядок виконання ухвали про арешт майна, а саме відповідальних осіб, котрим дане майно повинно бути передано для зберігання його цілісності та вартості.

Тому подане клопотання є передчасним.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Роз`яснити, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1