Справа № 308/6441/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
-головуючого судді ОСОБА_1 ,
-при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
-за участю:
-прокурора - ОСОБА_3 ,
-обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
-захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 03.05.2015 року, за № 0001489 від 07.05.2015 року, за № 000091 від 26.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 03.05.2015 року, за № 0001489 від 07.05.2015 року, за № 000091 від 26.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України.
Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2016 року обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 09 квітня 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строки тримання обвинуваченій ОСОБА_4 під вартою до двох місяців у зв`язку із наявними ризиками передбаченими КПК України, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченій. Просив врахувати той факт, що обвинувачена вчинила дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку. Обвинувачена вчинила декілька правопорушень, на шлях виправлення не стала.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на іншій не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачена свою вину визнає, наміру впливати на свідків не має, тому ризики, які існували відпали.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі тримання під вартою як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка , іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до шести років, що ОСОБА_4 зокрема обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає, що клопотання підлягає до задоволення. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, свідків. Зважаючи на викладене, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період судового розгляду справи , але не більше ніж на 60 днів - до 02 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1