Справа №490/696/16-к 11.05.2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року м. Миколаїв.
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000123 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2016 року відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України,

Учасники провадження:
прокурор: ОСОБА_7 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить змінити вирок через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, зменшивши тривалість іспитового строку, визначеного обвинуваченому ОСОБА_6 в порядку звільнення від покарання на підставі ст.75 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. Прийнято рішення щодо речових доказів.
Провадження №11-кп/784/415/16 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
За змістом апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи обставин провадження, доведеність вини, кваліфікацію дій, виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання, а також висновків суду щодо звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вважає його явно несправедливим через його суворість.

Стверджує, що наявні підстави для визначення мінімального, а не максимального іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_6 в порядку звільнення від покарання з випробуванням. Зазначає, що суд неналежно врахував особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, а також обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
08 січня 2016 року, близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 63 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві, з метою відкритого викрадення майна наздогнав потерпілу ОСОБА_9 та, знаходячись позаду неї, застосував до останньої насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, у виді одного удару з правої сторони тулубу і шляхом ривка намагався відкрито викрасти її жіночу сумку вартістю 2000 грн., з мобільним телефоном "iPhоne 5" вартістю 5 000 грн., гаманцем вартістю 600 грн. з грошима у розмірі 2000 грн., однак не довів свого злочинного наміру до кінця через спротив потерпілої і подальше його затримання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок законним і обґрунтованим і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, за який він засуджений, а також кваліфікація дій за ст.15 ч.2, ст.186 ч.2 КК України, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначено відповідно до вимог ст.ст.65, 66, 67 КК України з врахуванням вчинення ним умисного тяжкого злочину, даних про особу винного, якій раніше не судимий, не працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно; обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття.

Крім того, суд 1 інстанції належним чином врахував обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Саме з врахуванням цих обставин суд прийшов до вірного висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його у мінімальній межі санкції, передбаченої ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, на думку апеляційного суду підлягає врахуванню те, що ОСОБА_6 фактично не закінчив вчинення злочину з причин, які не залежали від його волі і не зміг заволодіти майном потерпілої, що правильно кваліфіковано як закінчений замах на злочин за ч.2 ст.15 КК України.

Всі зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, істотно знижують фактичну тяжкість злочину, ступінь небезпечності винної особи для суспільства і в сукупності утворюють підстави для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням.

За таких обставин, суду 1 інстанції вірно визначив можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та обґрунтовано застосував ст.75 КК України з покладенням певних обов`язків з числа передбачених ст.76 КК України. В цій частині вирок також ніким не оскаржений.

Щодо тривалості іспитового строку, як одної з умов звільнення ОСОБА_6 від покарання, то є вірним його визначення судом у максимальному розмірі, передбаченому ч.3 ст.75 КК України, саме з врахуванням тяжкості злочину; виду і строку основного покарання, яке є мінімальним згідно санкції ч.2 ст.186 КК України; обставин, що характеризують особу винного (віку, освіти, сімейного стану, наявності постійного місця проживання), середовища, в якому він перебуває, наявності певних соціальних зв`язків.

З врахуванням наведеного вище, підстави для зміни вироку, про що просить апелянт, відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: