01.03.2016 Справа № 756/1416/16-к
Унікальний № 756/1416/16-к
Порядковий № 1-кп/756/285/16
В И Р О К
іменем України

01 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2008 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки ;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2011 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2013 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців 1 день, звільнений умовно-достроково 14.08.2015 року із невідбутим строком покарання, що становить 1 рік 3 місяці 8 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10.01.2016 року близько 02 години 20 хвилин ОСОБА_5 , маючи невібуте покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, побачив у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 мотки мідної проволоки. У цей час у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у підвальне приміщення, у якому був розташований пункт прийому вторсировини. В ході реалізації свого умислу ОСОБА_5 за допомогою металевого предмету пробив отвір у стіні підвального приміщення, проникнувши у якій він, через отвір дістав мотки мідної проволоки, що знаходилася у 17 поліетиленових пакетах, та шліфувальну машинку марки «Інтерекон». Склавши вказане вище майно на знайдену ним поруч дитячу коляску ОСОБА_5 намагався залишити місце вчинення злочину, проте був затриманий.

Таким чином ОСОБА_5 вчинивши всі дії, які вважав необхідними для вчинення повторного викрадення чужого майна із проникненням у приміщення, проте довести свій умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі.

У разі доведення умислу ОСОБА_5 до кінця власнику майна ОСОБА_6 могла бути завдана шкода у розмірі 4 720 гривень, що складається з вартості мідної проволоки 4 320 гривень та шліфувальної машинки «Інтерекон» - 400 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, покаявся, підтвердивши обставини вчиненого.

Обвинувачений пояснив, що 10.01.2016 року вночі, він пробив отвір у стіні до підвалу будинку АДРЕСА_2 . Звідки намагався викрасти 17 пакетів із проволокою та машинку. Помістивши вказане майно на коляску, яку знайшов поруч, він почав їхати однак був затриманий двома чоловіками, серед яких був власник майна.

Кількість та вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_5 не оспорює. Обвинувачений вказує про те, що вчинив злочин, перебуваючи у складному матеріальному стані, у зв`язку із відсутністю можливості працевлаштуватися. Про вчинене шкодує.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на повторне таємне викраденого чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у нежитлове приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким правопорушенням, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненного, матеріали, що його характеризують, той факт, що він не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, є особою неодноразово судимою, до затримання не працював. Крім того, у судовому засіданні встановлено відсутність в обвинуваченого соціальних зв`язків за місцем його проживання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, на думку суду, в даному випадку неможливе без ізоляції його від суспільства.

При визначені строку протягом якого ОСОБА_5 має відбувати такий вид покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого, його ставлення до своїх протиправних дій та їх наслідків, а тому призначає мінімальне покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні остаточного покарання враховуючи, що

ОСОБА_5 на час вчинення злочину не відбув покарання, призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2013 року, суд застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України.

Враховуючи призначене судом покарання, наявність у даному випадку ризиків, визначених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини, що зазначені у п. 4, 5, 6, 7, 8 ст. 178 КПК України, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2013 року та визначити у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання 10.01.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 10.01.2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1