Справа № 153/1856/15-к
Провадження №11-кп/772/255/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року м. Вінниця
Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року, яким
уродженець та житель
АДРЕСА_1 , громадянин України,
не працюючий, одружений, раніше судимий:
27.10.2015 року Ямпільським районним судом
Вінницької області за ч. 1 ст. 366 КК України
до покарання у виді штрафу в розмірі 30
неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
що становить 510 грн., з позбавленням права
займати посади на підприємствах, установах,
організаціях, які займаються кредитуванням та
наданням фінансових послуг строком на 1 рік
без спеціальної конфіскації,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та засуджений:
- за ч. 2 ст. 191 КК України до двох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в фінансових установах, що пов`язані з наданням фінансових послуг та видачею кредитів строком на один рік;
- за ч. 1 ст. 366 КК України до одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в фінансових установах, що пов`язані з наданням фінансових послуг та видачею кредитів строком на один рік;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді двох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в фінансових установах, що пов`язані з наданням фінансових послуг та видачею кредитів строком на один рік шість місяців.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 остаточно призначене покарання за сукупністю вироків у виді двох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в фінансових установах, що пов`язані з наданням фінансових послуг та видачею кредитів строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.
На підставі ч. 4 ст. 72 КК України додаткове покарання позбавлення права обіймати посади в фінансових установах, що пов`язані з наданням фінансових послуг та видачею кредитів строком на два роки, призначене ОСОБА_7 , виконується самостійно.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Згідно вироку наказом голови правління Кредитної Спілки «Метроном» №42-к від 03.10.2011 року ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділення «Ямпільське» КС «Метроном» за сумісництвом, з окладом згідно штатного розпису з 04.10.2011 року, у зв`язку з чим, він виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являвся службовою особою. 31.10.2012 року між відділенням «Ямпільське» КС «Метроном» в особі начальника відділення ОСОБА_7 та членом вказаного відділення ОСОБА_9 було укладено договір № 5/12я про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого ОСОБА_9 внесла внесок (вклад) на депозитний рахунок до Спілки, а Спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі 55.000 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , неоспорюючи правильність кваліфікації вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та доведеність його вини, вважає вирок незаконним, який підлягає скасуванню, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.. Посилається на те, що кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України за які ОСОБА_7 засуджено даним вироком вчинені ним у період з 31.05.2013 року по 11.12.2013 року, тобто до постановлення щодо нього попереднього вироку Ямпільським районним судом від 27.10.2015 року. Таким чином суд першої інстанції не застосував кримінальний закон, а саме ч. 4 ст. 70 КК України, який підлягав застосуванню. Також вказує, що суд першої інстанції неправильно призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків та в подальшому неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, фактично переглянувши попередній вирок цього ж суду від 27.10.2015 року яким обвинуваченого було засуджено до основного покарання у виді штрафу, звільнивши останнього від відбування основних покарань з випробуванням. У зв`язку з тим прокурор просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 191 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг, строком на 1 рік. За ч. 1 ст. 366 КК України засудити його до 1 року обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг, строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 2-х років шести місяців обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України покарання за вироком Ямпільського районного суду від 27.10.2015 року щодо ОСОБА_7 допустити до самостійного виконання. Врешті вирок - залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області підтримав і просив задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції проведений у спрощеному порядку, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Свою вину у вчиненому ОСОБА_7 визнав повністю, надав суду відповідні пояснення, при цьому фактичні обставини, юридична кваліфікація його дій та доведеність вини в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.
Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше засуджувався 27.10.2015 року вироком Ямпільського районного суду за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг, строком на 1 рік без спеціальної конфіскації.
Кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, за які ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком Ямпільського районного суду, він вчинив у період з 31.05.2013 по 11.12.2013, тобто до постановления стосовно нього попереднього вироку Ямпільського районного суду від 27.10.2015 року.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку, то за таких умов строк покарання остаточно призначається за сукупністю злочинів.
Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, не застосував кримінальний закон, а саме ч. 4 ст. 70 КК України, який підлягав застосуванню, тим самим не врахував роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення кримінального покарання».
Крім того, суд неправильно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків та в подальшому неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст. 75 КК України на підставі якого звільнив останнього від відбування основних покарань з випробуванням, тобто фактично переглянув попередній вирок Ямпільського районного суду від 27.10.2015, яким ОСОБА_7 засуджено до основного покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., яке належало відбувати реально, чого не мав права робити.
При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що особа, засуджена за попереднім вироком до такого виду покарання як штраф, згідно ст. 75 КК України, не може бути звільнена від відбування призначеного покарання.
Враховуючи наведене, покарання призначене ОСОБА_7 за попереднім вироком Ямпільського районного суду від 27.10.2015 року підлягає самостійному виконанню.
За змістом ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 409 КПК України, тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.
Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконне застосування положень ст. 75 КК України, призвело до призначення ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є безумовною підставою для скасування вироку, в частині призначеного засудженому покарання, з одночасним ухваленням стосовно ОСОБА_7 нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 420 КПК України апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, скасувати.
Визнати його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг, строком на 1 рік;
- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг, строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 2 (двох) років шести місяців обмеження волі з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях, які займаються кредитуванням та наданням фінансових послуг строком на 1 (один) рік шість місяців.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України призначене ОСОБА_7 покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.10.2015 року виконувати самостійно.
В іншій частині вирок - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: