Справа №274/4573/15-к
Провадження №1-кп/0274/406/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

з участю секретарів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.09.2015 року за №0001427 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.11.2014р. Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1275 грн.),

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :
08.09.2015 року, приблизно о 02 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з буд. №11 по вул. Лупова у м. Бердичеві, під час спілкування зі своїм знайомим ОСОБА_7 , з метою відкритого викрадення чужого майна, умисно наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, які не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого. Після цього ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, повторно відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме, розстібнувши застібку, зняв з шиї золотий ланцюжок вагою 4,18 гр. вартістю 900 грн. за 1 гр. та з місця скоєння злочину втік. Всього ОСОБА_8 , своїми злочинними діями заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3762 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив про повне визнання вини у скоєнні інкримінованого діяння. При цьому суду показав, що в той день вересня 2015 року, близько 01 години ночі, він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 і ОСОБА_10 завітав додому до своєї дівчини ОСОБА_11 . Там на той час вже знаходились потерпілий ОСОБА_12 , якого ОСОБА_13 представила як свого друга, та дівчина на ім`я ОСОБА_14 , яку ОСОБА_13 представила як свою добру знайому. Усі разом вони стали спілкуватись вживаючи шампанське та горілку, яку вони придбали по дорозі до ОСОБА_13 . Зокрема він пив шампанське, а коли воно закінчилось, випив також близько двох рюмок горілки. В ході спілкування будь-яких конфліктів у нього з потерпілим не виникало.

Близько 03 години ночі його друзі ОСОБА_10 і ОСОБА_9 сказали, що їдуть додому. В цей час він по телефону домовився про позику грошей зі своїм знайомим, який проживає на вул. Лупова, а тому також вирішив під`їхати туди із друзями на автомобілі. Оскільки потерпілий знаходився напідпитку, ОСОБА_15 попросила підвезти на автомобілі і його. Так вони із друзями та потерпілим під`їхали до торгівельного центру „Оноре Де Бальзак. Там він із потерпілим вийшли з автомобіля та пішли по вул. Лупова в напрямку вулиці Вінницької. По дорозі вони спілкувались із потерпілим та разом зайшли до напіврозваленої будівлі справити свої природні потреби. Під час виходу з вказаної будівлі потерпілий став казати неприємні для нього речі про його дівчину ОСОБА_13 , звинувачуючи її у розпусті. Цього він стерпіти не зміг та вдарив потерпілого у обличчя. Потерпілий схопив його за одяг та вони стали битися, наносячи один одному удари. В процесі бійки вони з потерпілим впали на землю де, переборовши останнього, він помітив, що його спортивні штани розірвались. Знаходячись у цей момент зверху на потерпілому, він побачив у нього на шиї золотий ланцюжок. Цей ланцюжок він вирішив забрати у потерпілого для того, щоб гарантувати собі відшкодування зі сторони потерпілого пошкодженого одягу. Оскільки потерпілий боявся його та вже не пручався, він без перешкод зняв з його шиї ланцюжок та пішов. Уходячи сказав потерпілому, що поверне ланцюжок тоді, коли він відшкодує йому три тисячі гривень як вартість ушкодженого спортивного костюму.

Після того зустрічатись зі своїм знайомим ОСОБА_16 , який мав позичити йому грошей, він не став, а повернувся додому до своєї дівчини. Їй розповів про слова потерпілого, про бійку та ланцюжок, який забрав у потерпілого. Після бійки із потерпілим одразу додому не пішов, оскільки не хотів з`являтись там із перегаром та у порваному одязі.

Прийшовши до себе додому під ранок ліг спати. Прокинувся вже тоді, коли до нього додому завітали працівники міліції. Своїй матері він також розповів про те, що сталося, показавши їй ланцюжок потерпілого.

Визнає те, що не мав права забирати речі потерпілого, вчинив неправильно. Свої дії пояснює образою на слова про його дівчину та станом сп`яніння. Стверджує, що ланцюжок потерпілому збирався повернути після відшкодування вартості одягу. Як саме він мав це зробити тоді не думав. Забрати ланцюжок у потерпілого вирішив вже після того, як виявив пошкодження свого одягу. Назвати прізвище, місце проживання або номер телефону хлопця, у якого мав позичити гроші в ту ніч не зміг.

Аналіз наданих обвинуваченим в ході судового розгляду справи показів свідчить про часткове визнання останнім вини у скоєнні інкримінованого діяння. При цьому суд критично оцінює покази обвинуваченого в частині відсутності умислу на заволодіння майном потерпілого а також провокації таких дій зі сторони самого потерпілого, та, незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_6 , приходить до висновку про повну доведеність його винуватості іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так допитаний в ході судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що в той день, на початку вересня 2015 року, він разом із подругою ОСОБА_17 завітав в гості до одногрупниці ОСОБА_11 . Через деякий час додому до ОСОБА_13 прийшли хлопці, серед яких був обвинувачений та якого вона представила як свого молодого чоловіка. Познайомившись із обвинуваченим та його друзями, вони разом стали розпивати шампанське, яке ті принесли із собою. Після того як шампанське випили, хлопці знову сходили в магазин та принесли звідти пляшку горілки. Дану горілку вони вживали усі разом, окрім друга обвинуваченого, який був за кермом. В ході спілкування будь-яких конфліктів між ними не виникало.

Коли усі зібрались розходитись по домам, друзі обвинуваченого запропонували його підвезти на автомобілі, на що він погодився. Вийшли з автомобіля друзів обвинуваченого вони разом із останнім, коло магазину „АТБ, розташованого по вул. Європейській у м. Бердичеві. Та також разом пішли по вул. Лупова в напрямку до вул. Вінницької. Він хотів одразу йти додому, однак ОСОБА_6 попросив зачекати із ним на якогось його друга. При цьому попросив йому підсвітити у закинутій будівлі, у якій колись розташовувались дитячі гуртки. Там обвинувачений покурив, що саме хотів знайти у цій будівлі не пояснював. Природні потреби ніхто з них не справляв. При виході з будівлі, вже на вулиці, обвинувачений нічого не говорячи вдарив його кулаком у голову. Від даного удару він впав, а з його ноги злетіло взуття. Обвинувачений сівши на нього зверху продовжив його бити по голові. При цьому він кликав на допомогу та запитував у ОСОБА_6 чому він це робить, однак обвинувачений йому нічого не відповів, лише сказав, щоб він замовкнув. Сидячи на ньому зверху, обвинувачений зняв з його шиї золотий ланцюжок та сказав вставати і йти. Вже коли вони піднялись та вийшли на світло, ОСОБА_6 побачив, що в нього порваний капюшон та брудні штани і сказав, що ланцюжок не віддасть, поки він не принесе йому дві тисячі гривень. Також сказав, щоб він і не думав звертатись з цього приводу до міліції.

Після цього вони розійшлися: він пішов вниз по вул. Лупова, в напрямку вул.Вінницької, а обвинувачений пішов вверх, в напрямку вул. Європейської.

Переночувавши у своєї сестри, вранці він зателефонував ОСОБА_11 та сказав, що не буде звертатись до міліції, якщо ОСОБА_18 поверне йому ланцюжок. На це ОСОБА_15 відповіла, що ланцюжку у ОСОБА_18 немає, оскільки він його не брав. Тоді він звернувся із заявою до міліції.

Також потерпілий стверджує, що дівчину обвинуваченого - ОСОБА_11 , він жодним чином не ображав. Під час його побиття обвинуваченим, ударів у відповідь не наносив. Бив його обвинувачений мовчки та ніяких звинувачень у його адресу не висловлював.

Ланцюжок, який забрав у нього обвинувачений, був із золота, вагою 4,18 гр. Його з-під одягу було видно та на нього, ще під час спільного відпочинку вдома у ОСОБА_13 , звертав увагу обвинувачений. Даний ланцюжок йому повернули працівники міліції. Обвинувачений йому нічого не відшкодовував, однак до нього він претензій не має та просить суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її хлопцем, з яким вони зустрічаються, проте разом не проживають. Потерпілий ОСОБА_12 є її добрим знайомим, з яким вони разом навчались та деякий час працювали.

07.09.2015р. у вечірній час, вона зустрілась з потерпілим і ОСОБА_17 , яких запросила до себе додому в гості. Там вони спілкувались та пили пиво, яке принесли із собою. Близько 23 години їй зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що також прийде до неї зі своїми друзями. Прийшли вони до неї вже після опівночі. При цьому ОСОБА_6 представив своїх друзів, а вона представила ОСОБА_7 . Усі разом вони спілкувались та пили шампанське, яке приніс ОСОБА_6 . Потім вони додатково придбали пів літрову пляшку горілки, яку також розпили. При цьому потерпілий був значно п`яніше за обвинуваченого, оскільки той відходив на деякий час з-за столу до комп`ютеру та в цей час алкоголь не вживав.

Близько пів на третю ночі, тобто вже 08.09.2015р., обвинувачений сказав, що йому потрібно кудись поїхати та запропонував потерпілому його підвезти. Так поїхали від неї ОСОБА_6 , його друзі та потерпілий разом. Вона з ОСОБА_19 та з одним із друзів обвинуваченого ОСОБА_20 , залишились вдома.

Повернувся до неї додому обвинувачений приблизно через годину. У нього був порваний спортивний костюм та розбиті руки. Пояснив, що побився із ОСОБА_7 із-за того, що останній назвав її дівчиною легкої поведінки, а ОСОБА_18 за неї захистився. Також обвинувачений сказав, що взяв у потерпілого ланцюжок, який віддасть, коли потерпілий протверезіє та віддасть йому гроші за ушкоджений одяг. Ланцюжок їй ОСОБА_6 не показував.

Вранці їй зателефонував потерпілий та сказав, що ОСОБА_18 забрав у нього ланцюжок, який повинен віддати, а інакше він буде звертатись до міліції. Вона потерпілому відповіла, що ланцюжок йому ОСОБА_21 поверне. Після цієї розмови зателефонувала ОСОБА_6 та розповіла про те, що телефонував потерпілий, який збирається йти до міліції. Чому обвинувачений не повернув ланцюжок потерпілому вона не знає.

В ході телефонної розмови із потерпілим останній стверджував, що нічого поганого про неї не казав, однак вона вважає, що ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння міг говорити про неї негарні речі. Під час відпочину у неї вдома, вона бачила у потерпілого на шиї ланцюжок, однак обвинувачений при ній на нього увагу не звертав, у її присутності відносився до ОСОБА_7 добре.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка мати обвинуваченого ОСОБА_22 суду повідомила, що в той день обвинувачений повернувся додому під ранок у порваному та брудному одязі. При цьому розповів їй, що побився із хлопцем, який ображав його дівчину та таким чином спровокував його. Син показував їй ланцюжок з металу жовтого кольору та пояснював, що віддасть його, коли перед ним вибачаться та відкуплять йому порваний костюм. Цей костюм був дійсно дорогим, оскільки придбала вона його сину у Франції. При вилученні ланцюжка у її сина працівниками міліції присутньою не була.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_23 суду повідомила, що у той вечір вона разом із потерпілим гуляли по місту. При цьому вони зустріли ОСОБА_11 , яка запросила їх до себе додому. По дорозі вони придбали пиво та прийшовши до ОСОБА_24 додому дивилися відео і спілкувались. Дещо пізніше додому до ОСОБА_13 прийшли також ОСОБА_6 та його друзі, які пропонували сідати з ними за стіл вживати алкоголь. З ОСОБА_6 та його друзями вони познайомились, однак сідати за стіл спочатку не стали, а продовжили дивитись відео у іншій кімнаті. Пізніше на повторну пропозицію сісти за стіл вони з потерпілим погодились, однак пили горілки не багато, випивши можливо по 50 грам. Під час спільного відпочинку ОСОБА_6 із ОСОБА_7 розговорились. В ході їхнього спілкування обвинувачений брав у руку золотий ланцюжок, який знаходився на шиї у потерпілого, та роздивлявся його, однак будь-яких намірів на заволодіння майном ОСОБА_7 не виказував. Конфліктів між ними не було.

Коли усі почали розходитись, ОСОБА_6 запропонував підвезти ОСОБА_7 . Той спочатку відмовлявся, але потім погодився та поїхав на автомобілі з обвинуваченим та його друзями. Вона ж залишилась допомогти ОСОБА_13 прибрати зі столу. Також із ними залишався один з друзів ОСОБА_6 та молодший брат ОСОБА_13 .

Приблизно через годину півтори повернувся ОСОБА_6 та ОСОБА_13 звернула увагу на те, що його спортивний костюм був забруднений, а права рука була поранена. На це обвинувачений повідомив, що зачепився за гілку та подряпався. На її запитання чи пішов ОСОБА_7 додому, ОСОБА_6 сказав, що вони разом вийшли з автомобіля поряд з магазином „АТБ. Про конфлікт із потерпілим нічого не казав, ланцюжок не показував.

Потім ОСОБА_6 , його друг та ОСОБА_13 провели її додому. Вже вранці вона побачила на телефоні повідомлення від ОСОБА_7 про те, що його ОСОБА_21 його трохи не вбив і забрав у нього ланцюжок. Вона одразу почала дзвонити потерпілому та останній по телефону розповів їй, що вийшовши із автомобіля вони йшли разом із обвинуваченим. Біля заваленої будівлі ОСОБА_6 став його бити. Після цього сказав потерпілому, що він забруднив його костюм та забрав у нього ланцюжок, повідомивши, що тепер вони у розрахунку.

Також свідок зазначила, що уходили від ОСОБА_13 як обвинувачений так і потерпілий в адекватному стані, явних проявів алкогольного сп`яніння у них вона не бачила. Повернувся обвинувачений у схвильованому стані. Забруднення або ушкодження його одягу вона не бачила, лише звернула увагу на свіже поранення правої руки.

Із заявою про скоєння злочину до органів міліції потерпілий ОСОБА_7 звернувся 08.09.2015р. о 11 год 10 хв., про що свідчить протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від вказаного числа (а.с.29). Відповідно до його змісту ОСОБА_7 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявив про те, що 08.09.2015р., близько 02 год. 30 хв., в м. Бердичеві по вул. Лупова, невстановлена на той час слідством особа заподіяла йому тілесні ушкодження та заволоділа його золотим ланцюжком вагою 4,18 грам. Згідно протоколу, особу злочинця потерпілий бачив та зможе впізнати.

Місце скоєння злочину встановлено згідно протоколу огляду місця події від 08.09.2015р. з фото-таблицею до нього, в ході складання якого за участю потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто ділянку місцевості, що знаходиться поряд з нежилим будинком №11 по вул. Лупова в м. Бердичеві (а.с.33-35).

Факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень під час його пограбування, а також їх тяжкість встановлено висновком судово-медичної експертизи №313 від 09.09.2015р. (а.с.36), відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівій виличній ділянці, саден на слизовій верхньої та нижньої губи, подряпини на підборідді. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Майно належне потерпілому - золотий ланцюжок, вилучено у ОСОБА_6 в приміщенні кабінету №10 Бердичівсього МВ, про що свідчить протокол огляду місця події від 08.09.2015р. з фото-таблицею до нього (а.с.37-39).

Вилучений у ОСОБА_6 08.09.2015р. золотий ланцюжок визнано по справі речовим доказом та передано на зберігання власнику ОСОБА_7 , відповідно до постанови слідчого від 08.09.2015р. (а.с.41).

Те, що ланцюжок, яким протиправно заволодів обвинувачений ОСОБА_6 , являється ювелірним виробом, встановлено згідно висновку експерта з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння від 17.09.2015р. (а.с.46), відповідно до якого наданий на проведення ювелірно-товарознавчої експертизи ланцюжок являється ювелірним виробом з золота 585 проби, вагою 4,18 грам. Вартість 1 граму золотого ювелірного виробу станом на 08.09.2015р. 585 проби становить 900 грн. Вартість представленого на дослідження золотого виробу, з урахуванням зносу, станом на 08.09.2015р. становить 3762 грн.

В ході огляду спортивного костюму наданого працівникам міліції обвинуваченим ОСОБА_6 , ушкоджень або забруднень його верхньої частини, тобто кофти не виявлено. Під час огляду штанів виявлено забруднення зелено-коричневого кольору на обох колінах спереду, а також розрив тканини вздовж шву між обома колошами, загальною довжиною 15 см., про що свідчить протокол огляду місця події від 08.09.2015р. та фото-таблиця до нього (а.с.42-44).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При цьому, надаючи оцінку показам допитаних в ході судового розгляду справи в якості свідків матері обвинуваченого ОСОБА_22 , а також його дівчини ОСОБА_13 судом враховується те, що вони є нелогічними та непослідовними. Вони очевидцями події злочину не були та знають про неї лише зі слів обвинуваченого, однак, як і сам обвинувачений, намагаються виправдати його дії провокативною поведінкою потерпілого. При цьому, дізнавшись про факт пограбування, будь-яких дій спрямованих на повернення майна власнику не вчинили.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.186 ч.2 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується не вперше, скоїв новий корисливий злочин, поєднаний із застосуванням насильства, маючи непогашену судимість за попереднім вироком, свою вину визнав частково, не одружений та власних дітей не має, проживає разом з бабусею, матір`ю і братом, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, в ході досудового розслідування у справі було визнано добровільне відшкодування завданого збитку, однак така обставина в ході судового розгляду справи свого підтвердження не знайшла. Факт повернення викраденого майна власнику працівниками міліції як добровільне відшкодування завданого збитку розцінюватись не може.

Зважаючи на те, що впродовж судового розгляду обвинувачений свою вину визнав частково та надаючи покази постійно намагається зменшити свою провину у скоєному, будь-якого каяття з його сторони суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом визнається скоєння злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий факт визнано самим обвинуваченим та підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у межах мінімального його строку, визначеного санкцією ст.186 ч.2 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. При цьому, за наведених вище обставин, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 або ст.69 КК України, суд не вбачає.

Зважаючи на те, що вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.11.2011 року ОСОБА_6 було призначене покарання у виді штрафу, яке відповідно до положень ст.72 КК України складанню з іншими видами покарань не підлягає, вказаний вирок підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок належний ОСОБА_7 та спортивний костюм належний ОСОБА_6 слід залишити власникам.

Процесуальних витрат по справі немає.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Вирок Козятинського міськрайонного суду від 16.11.2011 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 не змінювати, залишивши його у виді особистого зобов`язання з обов`язками: прибувати за першою вимогою до суду та не відлучатись із м. Бердичева без дозволу суду.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_7 , залишити у його володінні; спортивний костюм, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_6 , залишити у його володінні.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1