Справа180/1247/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
-вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2010 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік і 6 місяців,
-вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2011 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі,
-вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі,
-звільнений з місць позбавлення волі 24 липня 2013 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 10 місяців та 19 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 23 лютого 2014 року біля 23 години 30 хвилин разом з ОСОБА_8 знаходився у будинку АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка та на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних нею, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень вказаній особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, ОСОБА_7 23 лютого 2014 року біля 23 години 30 хвилин, знаходячись за зазначеною адресою наніс ОСОБА_8 близько семи ударів кулаками рук в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме, навколоочні гематоми, субконьюктивальні крововиливи, а також струс головного мозку, які згідно висновку експерта № 110-Е від 21 травня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Крім того, 23 лютого 2014 року біля 23 години 35 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився у будинку АДРЕСА_2 , після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у нього виник умисел на таємне викрадення майна останнього. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , розуміючи, що ніхто не бачить його злочинних дій, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів заволодів майном ОСОБА_8 , а саме, грішми у розмірі 750 грн., спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 750 грн. потерпілій ОСОБА_9 , яка представляє інтереси померлого ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю, за ч.2 ст. 185 КК України вини не визнав. Пояснив, що 23 лютого 2014 року біля 23 години їхав на таксі забрати свою дівчину ОСОБА_10 в район хлібзаводу до будинку АДРЕСА_2 , точної адреси не знає, оскільки адресу пояснювала ОСОБА_11 по телефону таксисту. ОСОБА_8 , якого раніше не знав, запросив зайти в будинок, де вже перебувала ОСОБА_11 та чоловік на ім`я ОСОБА_12 , де всі разом вжили спиртні напитки. В ході розпивання у нього з потерпілим виникла сварка, оскільки він приревнував ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , внаслідок якої вони завдавали один одному удари, спершу потерпілий вдарив його лопатою по спині, а потім він ОСОБА_8 руками наніс біля 5-7 ударів в область обличчя, від яких останній впав на землю, після чого забрав дівчину, викликавши таксі та обоє поїхали в с.Зоря Томаківського району Дніпропетровської області. В судових дебатах обвинувачений визнав вину повністю за пред`явленим обвинуваченням, щиро каявся, просив вибачення та суворо не карати.
Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчинених злочинах стверджується іншими доказами, зібраними у справі, а саме:
Показаннями потерпілої ОСОБА_13 в судовому засіданні, що 23 лютого 2015 року вона з чоловіком приїжджали до ОСОБА_8 , який являється її батьком, привітати зі святом, після чого поїхали додому, де біля 23 години з батькового телефону на телефон чоловіка поступив дзвінок. Оскільки чоловік побачив, що дзвінок від батька, передав їй слухавку, де в розмові почула жіночий голос, який з радістю вигукував «пронто». Наступного дня зайшла до батька в гості, який вже з ліжка не вставав, був весь у гематомах, стіни, речі та холодильник заляпані кров`ю, посуд побитий. Оскільки ОСОБА_8 встати з ліжка не міг, очі у нього були опухлі, вона викликала працівників міліції, привела до порядку будинок. Батько давав міліції пояснення, писав заяву. Пояснив, що прийшла ОСОБА_11 , сусід ОСОБА_14 , вони всі присіли на кухні, однак до Наталі почав дзвонити ОСОБА_15 , з яким вона не бажала розмовляти, тому дала трубку батькові, якому обвинувачений повідомив, що приїде і вб`є його. Приїхав ОСОБА_15 з невідомим чоловіком, вдарив батька один раз, від чого він втратив свідомість, наступні побої були, коли батько був без тями. 25 лютого 2014 року поклали батька у лікарню, де він перебував до 20 днів, після чого його виписали додому. Наступного дня зайшовши до ОСОБА_8 , побачила, що він на вигляд зелений та втрачає свідомість, перед цим понад годину ходила навколо будинку, бо він не відчиняв дверей. Повідомила чоловіка, з яким завезла батька в лікарню, де з`ясувалось, що у нього внутрішній крововилив, 4 дні батько був в реанімації, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Також батько розповідав, що чув, як ОСОБА_11 телефонувала ОСОБА_16 з проханням, щоб той приїхав, бо ОСОБА_8 зняв гроші в розмірі 750 грн., які були у його кишені штанів, які обвинувачений забрав, коли той лежав без свідомості. Чоловік, що був з ОСОБА_7 захищав батька. Вперше про ОСОБА_15 дізналась, коли батько сказав, що не може їхати до лікарні, бо не має грошей, картка знаходилась у ОСОБА_17 з ОСОБА_18 . З ОСОБА_11 не знайома, чула лише про неї, оскільки батько такій допомагав грішми.
Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , що 23 лютого 2015 року після 21 години зайшов до сусіда ОСОБА_8 відсвяткувати 23 лютого, взявши із собою пляшку горілки, яку сіли на кухні розпивати. Прийшла ОСОБА_11 , її він бачив вперше, яка пила домашнє вино, що було в потерпілого. Пляшки горілки виявилось замало, тому таксист привіз їм ще одну. Оскільки він сп`янів, тому пішов в іншу кімнату спальню, приліг на ліжко та заснув. Прокинувся від того, що прибігла ОСОБА_19 з проханням допомогти розборонити ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Він вийшов на кухню, побачив, що обвинувачений лежить на потерпілому, наносить руками удари, останній був весь в крові, побитий, він намагався ОСОБА_7 відтягувати за шию, однак, отримавши удар ногою по обличчю, знепритомнів, а коли прийшов до тями, то ОСОБА_20 та ОСОБА_11 вже не було. Хто йому наніс удар, він не бачив, зі слів ОСОБА_8 конфлікт виник через те, що обвинувачений приревнував дівчину до нього. З останніми був ще невідомий йому чоловік, який не заходив в будинок. Допомігши ОСОБА_8 дійти до ліжка, сам також пішов додому, оскільки потерпілий відмовився викликати швидку. Відомо, що через день ОСОБА_8 стало погано, тому його поклали в лікарню, коли він навідався до такого, то потерпілий розказав, що під час бійки у нього пропали гроші в розмірі 750 грн., ОСОБА_8 дзвонив до ОСОБА_7 з вимогою повернення коштів і відшкодування витрат на лікування, однак обвинувачений нічого на це не відповів.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаної в судовому засіданні в якості свідка, що 23 лютого 2014 року вона приїхала в гості до знайомого ОСОБА_8 , до якого також прийшов товариш ОСОБА_21 ( ОСОБА_22 ), з якими випивали на кухні будинку спиртні напитки. В подальшому, не пригадує як, у вхідні двері будинку потерпілого постукав ОСОБА_7 , якому ОСОБА_8 їх відчинив та запросив приєднатись до них. В ході розпивання спиртних напитків, між обвинуваченим та ОСОБА_8 виникла сварка, оскільки ОСОБА_7 приревнував її до потерпілого, в ході якої обвинувачений почав наносити потерпілому удари кулаками по голові та тілі, останній від таких впав, але був при тямі, але ОСОБА_7 продовжив наносити йому удари, однак вона сиділа за столом, тому чіткіших деталей побиття не бачила. Оскільки була у стані сп`яніння, тому чітко не розуміла, що відбувається, але бачила як в темній кімнаті ОСОБА_7 з кишені штанів ОСОБА_8 витягнув грошові кошти, які помістив у свою кишеню штанів. Скільки останнім було викрадено, вона не знає, однак вийшовши з будинку потерпілого, якого залишили окровавленого, вона з ОСОБА_7 пішли на зупинку, де сіли у таксі, та через магазин, де придбали пляшку горілки, поїхали додому. Доповнила, що жодного інвентарю з городу чи для садівництва у ОСОБА_8 в будинку не було, вона не бачила, щоб потерпілий завдавав ОСОБА_7 удари, він лише захищався від ударів обвинуваченого.
Витягом з кримінального провадження № 0000170, відповідно до якого за ч.2 ст. 125 КК України відомості внесено за заявою ОСОБА_8 24 лютого 2014 року, за ч.2 ст. 185 КК України слідчим під час досудового розслідування 27 квітня 2014 року.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 лютого 2014 року, відповідно до якого заявником являється ОСОБА_8 , який повідомив обставини події, що мали місце 23 лютого 2014 року у його будинку АДРЕСА_2 .
Довідкою лікаря ОСОБА_23 від 04 березня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_8 , 1952 року народження, перебував у хірургічному відділенні з 25 лютого 2014 року з діагнозом струс головного мозку, пара орбітальні та субконьюктивальні гематоми, переломом кості носу.
Протоколами про проведення слідчих експериментів від 05 березня 2015 року та 29 квітня 2015 року з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , відповідно до яких останні показували як ОСОБА_7 наносились удари потерпілому ОСОБА_8
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 187.
Лікарським свідоцтвом про смерть № 35 від 19 березня 2014 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_8 являється ендогенна інтоксикація, низькодифогенутрована аденокорцінома шлунку.
Протоколом паталого - анатомічного дослідження № 35 від 19 березня 2014 року причиною смерті ОСОБА_8 є ендогенна інтоксикація, профузна шлункова кровотеча, низькодифогенутрована аденокорцінома шлунку.
Висновком експерта № 110-Е від 21 квітня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме, наволочні гематоми, субконьюктивальні крововиливи, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Нанесені тілесні ушкодження могли відповідати подіям 23 лютого 2013 року та утворились від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі (ударах) об такий (такі).
Протоколом огляду від 28 квітня 2015 року, предметом якого був мобільний телефон марки «Самсунг», наданий потерпілою ОСОБА_9 , в ході огляду якого виявлені фото потерпілого ОСОБА_8 з гематомами на обличчі.
Висновками експерта №№ 101-Е-Д-1, 101-Е-Д-2 від 29 квітня 2015 року відповідно до яких тілесні ушкодження, нанесені ОСОБА_8 на голові можливо утворились за обставин та механізмів, вказаних свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого, що злочину за ч.2 ст. 185 КК України він не вчиняв (хоча у виступі в судових дебатах обвинувачений визнав вину у вчиненні злочину та крадіжки 750 грн. у потерпілого ОСОБА_8 ), вважає показання потерпілої та свідків такими, що узгоджуються між собою та з іншими наведеними вище та дослідженими доказами по справі, при цьому такі показання є логічними, послідовними відтворюють реальну картину обстановки вчинення злочинів, а тому суд визнає їх достовірними та бере їх за основу обвинувачення.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, тому що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч.2 ст. 185 КК України, тому що він вчинив, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених злочинів, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, шкоду потерпілій не відшкодував, і потерпіла про відшкодування такої суду не заявляла, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими останній обвинувачується, відповідно до положень статті 70 КК України за сукупністю злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до довідки про звільнення серії ДПП № 222210, виданої 24 липня 2013 року ОСОБА_7 звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 10 місяців 19 днів.
Крім того, призначаючи покарання суд враховує і вимоги ч.1 ст. 71 КК України, якою передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З наведеного слідує, що вчинення засудженим нового злочину під час умовно-дострокового звільнення є підставою для застосування до нього ст. 71 КК України, і покарання за новим злочином має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, і таке не може бути іншим, аніж позбавлення волі.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Строк тримання під вартою слід рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, а саме, з 01 жовтня 2015 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України 6 місяців арешту, за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки 11 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 2 років 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року і остаточно призначити покарання до відбуття у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_24 рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, а саме, з 01 жовтня 2015 року.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення - надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, та може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_25

Оригінал вироку.