Справа № 487/4985/15-к
Провадження № 1-кп/487/441/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0001368 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поповка, Хорольського району, Приморського краю, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючою, не одруженою, неповнолітніх дітей на вихованні не має, раніше судимий 28.09.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
14.03.2015 в період часу з 01:00 год., по 09:00 год., більш точного часу встановити в ході досудового слідства не виявилося можливим, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , виник корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 зайшов до кімнати потерпілої після чого таємно викрав наступне майно: Телевізор марки «ВВК» вартістю 2000 гривень; Грошові кошти в розмірі 200 гривень; Шкатулку з біжутерією та золотою каблучкою загальною вартістю 1300 гривень.

Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 19.03.2015 приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вул. Чкалова та вул. Декабристів в м. Миколаєві, побачив ОСОБА_8 , котрий прямував до місця проживання, після чого у нього виник корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 після чого наніс один удар рукою в область голови потерпілого від чого останній впав на землю.

Після чого ОСОБА_5 продовжуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння майном наніс ще один удар в область голови потерпілого та відкрито заволодів речами потерпілого котрі знаходилися в карманах одягу, а саме: мобільним телефоном марки «JY-G2F» вартістю 1600 гривень, флеш- картою до мобільного телефону вартістю 300 гривень та грошовими коштами в сумі 600 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно (грабіж).

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив суду, що 14.03.2015 року точного часу вчинення злочину він не пам`ятає, знаходився за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 зайшов до кімнати потерпілої після чого таємно викрав наступне майно: Телевізор марки «ВВК» вартістю 2000 гривень; Грошові кошти в розмірі 200 гривень; Шкатулку з біжутерією та золотою каблучкою загальною вартістю 1300 гривень. Після чого вийшов з квартири та пішов збувати майно.

Також пояснив суду, що 19.03.2015 приблизно о 04 годині 00 хвилин знаходячись на перехресті вул. Чкалова та вул. Декабристів в м. Миколаєві, він побачив ОСОБА_8 , котрий прямував до місця проживання. Після чого він підійшов до ОСОБА_8 та наніс один удар рукою в область голови потерпілого від чого останній впав на землю.

Після чого ОСОБА_5 наніс ще один удар в область голови потерпілого та відкрито заволодів речами потерпілого котрі знаходилися в карманах одягу, а саме: мобільним телефоном марки «JY-G2F» вартістю 1600 гривень, флеш- картою до мобільного телефону вартістю 300 гривень та грошовими коштами в сумі 600 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченго ОСОБА_5 надані ним в судовому засіданні, матеріалами кримінального провадження.

В скоєнні злочину ОСОБА_5 щиро покаявся.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини, щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченого, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбуття призначеного покарання та вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

За ч.1 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

За ч.2 ст. 186 КК ураїни у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1