Справа № 456/2073/15-к
Провадження № 1-кс/456/331/2015
УХВАЛА

"18" травня 2015 р. Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 без дати від березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 без дати від березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201 скасувати.

В обгрунтування вимог скарги в судовому засіданні пояснив, що слідчим в березні 2015р. без посилання на дату, було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того, постанову про закриття провадження скаржник отримав тільки 26.04.2015р. на його вимогу тому, строки ним не пропущені.

Слідчий не вирішив питання про притягнення до відповідальності вчителя ОСОБА_6 , яка повинна відповідно до Закону України "Про освіту" забезпечувати учням умови для їхнього розвитку. Жодним чином дане питання в постанові не відображено, а тому просить вказану постанову скасувати.

Слідчий ОСОБА_5 в дане судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що підстав для задоволення скарги в цілому немає оскільки, дійсно малолітній ОСОБА_7 не може бути суб`єктом даного злочину оскільки, не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність тому, в даній частині постанова про закриття кримінального провадження винесена законно і не підлягає скасуванню, а оскільки слідчим не вирішено питання, щодо дій вчителя ОСОБА_6 то, скаргу в даній частині слід задоволити.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, вважаю, що вимоги скарги слід задоволити.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що слідчим СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 винесена постанова від березня місяця 2015 року без дати про закриття кримінального провадження № 0000201 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с. 5).

Відсутність дати винесення постанови є грубим порушенням вимог ст..110 п.5 п.п.1, що є підставою для її скасування.

В обгрунтування постанови про закриття кримінального провадження покликається на те, що в процесі здійснення кримінального провадження вказаний факт не знайшов свого об`єктивного підтвердження та не встановлено фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст..125 ч.1 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 06.02.2015р. була подана заява в якій вона просила прийняти міри і до вчителя ОСОБА_6 однак, в постанові про закриття кримінального провадження дана вимога жодним чином не вирішена

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчий СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 не надала належну правову оцінку фактичним доказам по справі вважаю, що постанова слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області без дати від березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201 винесена передчасно та неправомірно вона не відповідає вимогам ст.. 110 КПК України. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення вимог скарги, а саме спірну постанову слід скасувати.

Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 без дати від березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1