пр. № 1-кс/759/1880/15
ун. № 759/6720/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0011836 від 16.10.2013 р., -

ВСТАНОВИВ:
29.04.2015 р. до Святошинського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м.Києва ОСОБА_4 в яому слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «ЛендРовер Ренж-Ровер» вилучений з номерними знаками НОМЕР_1 в ході огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 16.10.2013 р. у гр.. ОСОБА_5 вказаний автомобіль слічий просить залишити на зберігання на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів який розташований на території відділу ДАІ Святошинського ГУ МВС України в м.Києві за адресою: м.Київ вул..Львівська 80.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що СВ Святошинського РУ ГУ МВС України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0011836 від 16.10.2013 р. з якого вбачається, що 16.10.2013 р. о 09 год. 00 хв. працівниками міліції по вул..Депутатській 3 в м.Києві виявлено автомобіль марки «ЛендРовер Ренж-Ровер» з номерними знаками НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , під час звірки номерів агрегатів з записами в реєстраційному документі-свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.06.2012 р. видане на ім.»я ОСОБА_6 який мешкає в АДРЕСА_1 виникла підозра в дійсності, також виникла підозра що ідентифікаційний номер кузова має ознаки змінення в кустарних умовах. Протоколом огляду місця події від 16.10.2013 р. автомобіль вилучено у гр.. ОСОБА_5 та поміщено для зберігання на території відділу ДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Згідно висновку експерта №440/ттд від 04.11.2013 р. встановлено, що надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 не відповідає аналогічним документам що знаходяться в офіційному обігу на території України. Згідно висновку експерта №8/1-4(врер)-14 від 30.10.2013 р. ідентифікаційний номер кузова даного автомобіля змінено кустарним способом, шляхом перебування знаків т а встановлено первинний номер кузова НОМЕР_3 . Згідно даних інформаційної пошукової системи ДАІ України, встановлено, що автомобіль «ЛендРовер Ренж-Ровер» з номерними знаками НОМЕР_1 14.08.2012 р. знято з обліку при зміні місця проживання в межах України. Станом на 06.06.2014 р. за номерними знаками НОМЕР_1 закріплено автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер», за автомобілем «ЛендРовер Ренж-Ровер» білого кольору номер кузова НОМЕР_4 закріплено номерний знак НОМЕР_5 . Враховуючи те, що автомобіль «Ленд Ровер Ренж-Ровер» білого кольору номер кузова НОМЕР_3 визнано речовим доказом та він є предметом вчинення злочину, посилаючись на ст.. 131-132, 170-171 КПК України просив заявлене клопотання задовольнити.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи із наступного..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Як вбачається з матеріалів справи, дане майно, на яке просить накласти арешт слідчий виявлено під час огляду місця події 16.10.2013 р. та вилучено відповідно до даного протокол, таким чином встановлено, що даний транспортний засіб має стату в даному кримінальному провадженні тимчасово вилученого майна.

Ч.5 ст. 171 КПК України вказує на те, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте, як вбачається з поданого до суду клопотання про арешт майна, дане клопотання подане до суду більше ніж через рік з моменту вилучення даного даного майна, жодних обґрунтувань які вказують на поважність причин пропуску сроку звернення до суду з даним клопотанням слідчим не надано.

Враховуючи вищезазначене слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги про накладення арешту не є обґрунтованими та не базуються на вимогах чинного законодавства, а тому не є доведеним необхідність накладання арешту на вказане майно.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0011836 від 16.10.2013 р. - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду м.Києва.
Слідчий суддя