Справа № 1-70/11 Провадження № 1/1413/8/2012
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2012 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

при секретарі Поліщук С.П.

з участю: прокурора Булаєвої І.Ю.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 (він же ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, неодноразово судимого, останній раз засуджений 14.02.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Встановив:

11.02.1996 року близько 24 год. 00 хв. ОСОБА_1 зайшов на територію садиби №81 належної громадянці ОСОБА_3, розташованого по вул. Набережна в смт. Казанка, Миколаївської області, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника садиби, шляхом розбиття віконного скла проник у приміщення будинку і таємно заволодів майном потерпілої ОСОБА_3, а саме двохкасетним магнітофоном, вартістю 120 грн., двома шкіряними куртками, вартістю 250 грн., золотими виробами, вартістю 380 грн. та іншим майном, загальною вартістю 1115 грн. і розпорядився викраденим майном як власним.

Потерпілій ОСОБА_3 заподіяно майнову шкоду на суму 1115 грн., яку не відшкодовано.

Викладене підтверджується такими доказами:

- показаннями підсудного ОСОБА_1, який визнав себе винним у предявленому обвинуваченні і з яких вбачається, що дійсно 11.02.1996 року близько 24 год. прийшов до будинку ОСОБА_3, розташованого по вул. Набережна, 81 в смт. Казанка, підійшов до вікна і вибивши скло проник у приміщення будинку та викрав магнітофон, ковдру з верблюжої шерсті, комплекти постільної білизни, махрові рушники, чоловічу сорочку, шкільну сумку, дві шкіряні куртки, набивний килим, золоті вироби, з переліком викраденого майна та його вартістю згоден, щиро кається у вчиненому;

- протоколом огляду місця події від 12.02.1996 року та таблицею зображень до нього з якого видно, що при огляді території домоволодіння №81, розташованого по вул. Набережна в смт. Казанка, належного потерпілій ОСОБА_3, виявлено в рамі вікна під №2 будинку відсутність зовнішнього та внутрішнього скла, дрібні частини якого виявлені на землі з зовнішньої сторони будинку (а.с.3-5);

- явкою з зізнанням ОСОБА_1 про скоєний злочин від 19.04.1996 року з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_1 добровільно повідомив органи міліції про вчинення ним злочинних дій (а.с.20);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29.05.1996 року та таблиці зображень до нього з яких видно, що обвинувачений ОСОБА_1 в присутності понятих розповів та показав на місці про обставини викрадення ним майна, належного громадянці ОСОБА_3, з домоволодіння останньої, розташованого по вул. Набережна, буд.№81 в смт. Казанка, що мало місце 11.02.1996 року близько 24 год. (а.с.32-33).

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що підсудний ОСОБА_1 протиправно, таємно, проник у приміщення будинку, заволодів майном потерпілої ОСОБА_3, яким розпорядився як власним, чим вчинив злочинні дії, які суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання за вчинене суд враховує його щире каяття.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу підсудного ОСОБА_1, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, його характеристику за місцем проживання, враховуючи обставину, яка пом'якшує покарання, суд визначає підсудному покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд приходе висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання і згідно до положень ст.75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обовязку, передбаченого п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди підлягає залишенню без розгляду. Відповідно до ст.28 КПК України таке рішення не позбавляє особу, яка зазнала шкоди від злочину, вимагати її відшкодування в установленому законом порядку, і не звільняє особу, яка завдала шкоду, від обовязку її відшкодувати.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, в редакції Закону 1960 року з наступними змінами, п. 11 розділу XI «Перехідних положень» КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначених цим вироком та за попереднім вироком від 14.02.2011 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на З (три) роки.

Відповідно до положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обовязок, передбачений п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладається, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити тим же, - підписку про невиїзд з місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області про п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя