Справа № 1-16/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„02 червня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в. складі: головуючого-судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

з участю прокурора Моти Р.Д.

захисника ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, білоруски, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.І КК України,

установив:

Підсудна ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що 26 серпня 2008 року приблизно о 13.30 год., грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, перебуваючи в підїзді будинку №14 на вул. Г.Мазепи в м. Львова, вона вчинила хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Згідно з постановою про зміну обвинувачення її дії виразилися в тому, що вона, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, знаходячись у підїзді вищевказаного будинку, тримаючи сокиру у руках, стала розмахувати нею в сторону потерпілого ОСОБА_6 а.А., який в цей вмонтовував замок у вхідні двері даного підїзду, і вимагати щоб він зняв даний замок. Почувши відмову ОСОБА_6 виконати її вимогу, вона даною сокирою виламала замок з вхідних дверей та намагалась вдарити ОСОБА_6 В цей час по сходовій клітці згаданого будинку стала спускатись ОСОБА_3, яка побачила вказані події та сказала ОСОБА_6, щоб той втікав. Почувши голос ОСОБА_3, підсудна ОСОБА_5 стала сильно кричати в її сторону та почала бігти за нею з сокирою в руках. Побачивши це, потерпіла ОСОБА_3 почала втікати вверх по сходах, а підсудна ОСОБА_5 зайшла в свою квартиру.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить кримінальну справу відносно неї закрити на підставі Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року, оскільки вона має вік 76 років.

Зясувавши обставини справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 в підтримку клопотання, думку прокурора Моти Р.Д., адвоката ОСОБА_2 та потереілої ОСОБА_3, які проти задоволення клопотання не заперечили, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 1 п. „г, 6, 8 Закону України Про амністію від 12 грудня 2008 року жінки, які на день набрання чинності чим Законом досягли 55-річного віку, і які до набрання чинності цим Законом вчинили умисні злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше пяти років, підлягають звільненню від кримінальної відповідальності. Питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, за ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого.

Оскільки підсудна ОСОБА_5 раніше не судима, на момент набрання чинності вищевказаним Законом досягла віку понад 55 років, інкримінований їй злочин не відносяться до категорії тяжких злочинів та вона просить застосувати до неї акт амністії, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 273, 274 КПК України, ст. ст. 1 п. „г, 6, 8, 9, 10 Закону України „Про амністію від 12 грудня 2008 року, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Підсудну ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч.І КК України, та кримінальну справу щодо неї провадженням закрити - у звязку з актом амністії.

Раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід - підписка про невиїзд - скасувати.

На постанову протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської облиті через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_7