У Х В А Л А
Іменем України

Справа № 285/2357/14-к

провадження № 1-кс/0285/167/14
08 липня 2014 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря……………………………. ОСОБА_2

адвоката скаржника …..…………… ОСОБА_3

прокурора…………………………… ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу ОСОБА_5

на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИЛА:
18.06.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати орган досудового розслідування внести до ЄРДР його заяву про злочин від 02.06.2014 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що 02.06.2014 року ним було подано до Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 175 КК України, зокрема безпідставна невиплата йому заробітної плати. Однак його заява була розглянута як звичайне звернення, а не заява про вчинення злочину, і не була внесена до ЄРДР.

В судовому засіданні адвокат скаржника скаргу підтримав та просив задовольнити її, посилаючись на порушення з боку органу досудового розслідування вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, мотивуючи тим, що перевірку проведено відповідно до вимог чинного законодавства України, з заяви скаржника вбачаються цивільно-правові відносини.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З Положення про ЄРДР, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України, слідує, що відомості про кримінальне правопорушення повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою Наказом МВС України, передбачено реєстрацію заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення в підрозділах документального забезпечення органу внутрішніх справ, які розглядаються і у разі відсутності в них відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, діючим законодавством встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 від 02.06.2014 року не вбачається обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Крім того матеріали № 3433 ЖЄО по розгляду заяви ОСОБА_5 , містять копію відомості № 41 від 27.03.2014 року на виплату грошей ОСОБА_5 в сумі 18843,73 грн. В зв`язку з чим заява не вносилася органом досудового розслідування до ЄРДР та відповідно до висновку від 16.06.2014 року ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, орган досудового розслідування Новоград-Волинського МВ під час розгляду заяви ОСОБА_5 від 02.06.2014 року (внесено до ЄССА №18907 від 03.06.2014р.) діяв в межах та на виконання вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, суд вважає, що дії службових осіб органу досудового розслідування відповідають вимогам закону, незаконної бездіяльності у них не вбачає, а тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України,

УХВАЛИЛА:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1