Справа № 1-кп/489/514/15 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/514/2015 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1. 04 червня 2004 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2. 27 квітня 2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі за Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 липня 2005 року вирок змінено за ч. 2 ст. 190, 71 КК України 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

3. 28 грудня 2005 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі;

4. 13 листопада 2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

5. 10 липня 2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 1900 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

6. 07 лютого 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 119, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 15 квітня 2015 року звільнений умовно-достроково на один рік та 1 день, в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2015 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 35 по вул. Південній у м. Миколаєві, разом з раніше незнайомою неповнолітньою ОСОБА_6 , діючи з умислом на відкрите викрадення чужого майна, застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось в захваті рукою за шию, почав виривати з рук останньої належну їй сумку, однак ОСОБА_6 впала на землю, утримуючись при цьому за свою сумку, після чого ОСОБА_4 завдав потерпілій удар ногою в живіт, від чого вона зазнала фізичного болю, та вирвав з її рук сумку в якій знаходилось майно належне ОСОБА_6 , а саме заволодів належним їй майном:

- сумкою жіночою вартістю 100 грн.;

- мобільним телефоном марки «Самсунг GT I 9105 cwdsek» та зарядним пристроєм до нього вартістю 2780 грн.;

- сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 , яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності;

- навушниками вартістю 100 грн.;

- розчіскою, пудрою, пилочкою для нігтів, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє та грошовими коштами в сумі 8 грн.

Відкрито заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 2988 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав в повному об`ємі, суду пояснив, що 11 травня 2015 року він відкрито заволодів сумкою ОСОБА_8 , при цьому схопив її за шию, від його дій вона впала на землю. З викраденою сумкою, в якій знаходився мобільний телефон, навушники та ще деякі речі він розпорядився на власний розсуд.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, крім його власного визнання підтверджується показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що 11 травня 2015 року до неї підійшов чоловік, який хотів з нею познайомитись, після цього він почав відбирати в неї сумку та схопив за шию, коли вона впала на землю він вирвав сумку з речами та втік з місця події. Та письмовими доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 12 травня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернулась до райвідділу міліції з повідомленням про те, що 11 травня 2015 року у неї відкрито викрали майно, завдавши їй матеріальної шкоди;

- Протоколом огляду місця події від 12 травня 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто ділянку місцевості по вул. Південна, в районі буд. № 35 в м. Миколаєві, на якій було вчинено відкрите викрадення майна у ОСОБА_6 ;

- Протоколом огляду місця події від 26 травня 2015 року, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто, в кабінеті приміщення Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області мобільний телефон марки «Самсунг GT I 9105 cwdsek» ім. НОМЕР_2 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 , в присутності понятих, впізнала за фотознімком, який знаходився серед фотознімків статистів, чоловіка, який 11 травня 2015 року відкрито викрав у неї майно;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , в присутності понятих, впізнав за фотознімком, який знаходився серед фотознімків статистів, чоловіка, який в травні 2015 року продав йому мобільний телефон;

- Заявою ОСОБА_9 від 26 травня 2015 року, відповідно до якої він добровільно видав працівникам міліції придбаний мобільний телефон марки «Самсунг GT I 9105 cwdsek»;

- Товарним чеком від 24 жовтня 2013 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону «Самсунг GT I 9105 cwdsek» становить 2780, 00 грн.;

- Розпискою потерпілої ОСОБА_6 від 26 травня 2015 року, відповідно до якої вона отримала від працівників міліції викрадений у неї мобільний телефон, претензій не має;

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано вірно по ст. 186 ч.2 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, а тому по даній статті він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, характеризується він посередньо, раніше судимий, але на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин в період умовно дострокового звільнення від покарання, згідно висновку судово - психіатричної експертизи за № 379 від 30 липня 2015 року - ОСОБА_4 застосування до нього мір медичного характеру не потребує .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є розкаяння у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

А тому, суд вважає, що за вищевикладених обставин перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому за статтею 186 ч.2 КК України покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2011 року та остаточно призначити покарання у виді 4 /чотири/ роки та 3/ три/ місяці позбавлення волі.

Обрану відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06 серпня 2015 року з дати його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_10