Справа № 1/0606/47/2012
Провадження по справі№ 1/606/47/12
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

05 червня 2012 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Криницького Л.В.

при секретарі Свиридок А.В.

за участю:

підсудних-потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

Українки, громадянки України, уродженки та мешканки

села Давидівка, вул. Воровського, 13, Володарсько-

Волинського району, працюючої психологом в

Давидівській ЗОСШ, судимої 17.12.2007 року

Володарсько-Волинським районним судом за ст. 213 КК

України до штрафу в сумі 1700 грн., 19.10.2011 року

за ст. 213 ч.1 КК України на 100 годин громадських

робіт, судимість не знята та не погашена відповідно до

ст. 89 КК України, за ст. 125 ч.1 КК України

ОСОБА_2, 29.03. 1974 року

народження, українки, громадянки України,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої

в с. Давидівка, вул.. Воровського, 18, не працюючої,

не судимої, за ст. 125 ч.1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 обвинувачує ОСОБА_1 в тому, що 9 червня 2011 року приблизно о 17 годині їй сказав її чоловік, щоб забрати їхні дві телиці, які відірвалися з привязі. Вона йшла по лугу в с. Давидівка щоб забрати свої дві телиці, які стояли в кущах лози. В цей час ОСОБА_1, яка згрібала на городі сіно стала її обзивати брутальною лайкою та побігла за нею з граблями в руках, а наздогнавши стала знову лаятись та вдарила її по правому плечі граблями, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу зборов я.

ОСОБА_1 обвинувачує ОСОБА_2 в тому, що 9 червня 2011 року приблизно о 17 годині в с. Давидівка на полі неподалік будинку № 17 по вулиці Воровського між нею та ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої ОСОБА_2 вдарила її палицею по правій руці, а вона у відповідь вдарила ОСОБА_2 граблями по спині. Причиною сварки стало те, що коні та телята ОСОБА_2 постійно випасаються на її присадибній ділянці.

В результаті нанесеного удару їй були заподіяні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя.

- 2 -

В судовому засіданні встановлено, що 9 червня 2011 року близько 17 години на лугу села Давидівка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка з приводу того, що худоба та коні ОСОБА_2 неодноразово і в тому числі і вказаної дати заходили на город

ОСОБА_1 та пошкодили насадження.

Під час сварки ОСОБА_1 стала обзивати ОСОБА_2 нецензурними словами, а потім наздогнала ОСОБА_2 та вдарила держаком грабель, які були у неї в руках, по передній поверхні правого плечового суглобу з переходом на плече у верхній третині. В результаті нанесеного удару ОСОБА_1 заподіяла ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя у виді синця на правій руці.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнала частково пояснивши, що 9 червня 2011 року біля 11 години по її городі почали ходити коні та телиці ОСОБА_2. ЇЇ співмешканець, ОСОБА_3 пішов до ОСОБА_4 та сказав, щоб він забрав свою худобу. Через деякий час прийшла ОСОБА_5 та забрала худобу, а потім прийшла і ОСОБА_2 з якою вона стала сваритись. ОСОБА_2 підійшла до неї та стукнула її палицею. У відповідь вона кинула на ОСОБА_2 граблі.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала та пояснила, що 9 червня 2011 року їй зателефонував чоловік та повідомив, що відірвалась їхня худоба, а тому її необхідно забрати. Вона з своєю дочкою ОСОБА_6 пішли на луг по худобу. В цей час ОСОБА_1 з своїм співмешканцем, на городі, згрібали сіно. ОСОБА_1 побачивши її стала обзивати її брутальної лайкою, а потім стала її наздоганяти. Вона стала втікати від ОСОБА_1, яка наздогнала її на вдарила держалном грабель по плечу з такою силою, що держално переламалось. У неї ж не було чим захищатися так як в руках у неї нічого не було.

ОСОБА_1 вона нічим не била і тілесні ушкодження не могла заподіяти.

Незважаючи на те, що підсудна ОСОБА_1 не визнає своєї вини у інкримінованому їй злочині, суд вважає, що вина її доведена та стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом усної заяви із якого слідує, що 10.06. 2011 року ОСОБА_2 звернулась до чергової частини Володарсько-Волинського РВ УМВС із усною заявою про застосування до неї фізичної сили з сторони ОСОБА_1 ( а.с.45 ).

показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка суду пояснила, що 9 червня 2011 року їй зателефонував чоловік та повідомив, що відірвалась їхня худоба, а тому її необхідно забрати. Вона з своєю дочкою ОСОБА_6 пішли на луг по худобу. В цей час ОСОБА_1 з своїм співмешканцем, на городі, згрібали сіно. ОСОБА_1 побачивши її стала обзивати її брутальної лайкою, а потім стала її наздоганяти. Вона стала втікати від ОСОБА_1, яка наздогнала її на вдарила держалном грабель по плечу з такою силою, що держално переламалось. У неї ж не було чим захищатися так як в руках у неї нічого не було. В результаті нанесеного удару їй заподіяні тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 9 червня 2011 року у них вдома була ОСОБА_2, яка принесла мед. На її мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4, який сказав їй, щоб його дружина забрала телят. ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_6 пішли по телят, а вона з своєю матірю пішли прямо по дорозі. Вона почула крики та брутальну лайку. То ОСОБА_1 обзивала ОСОБА_2 та її дітей брутальними словами. Вона бачила як ОСОБА_1 сварилася з ОСОБА_2, обзивала її брутальними словами. Потім ОСОБА_2 стала втікати, а ОСОБА_1 побігла за нею із граблями в руках. Вона бачила як ОСОБА_1 нанесла удар граблями по плечу ОСОБА_2. У ОСОБА_2 при собі палки не було і вона не бачила, щоб ОСОБА_2 била ОСОБА_1. ОСОБА_2 прийшла додому та показувала їм своє пошкодження, яке було на плечі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 9 червня 2011 року вона з своєю матірю йшли забирати телят. В цей час ОСОБА_1 стала обзивати її матір нецензурними словами, а потім побігла за її матірю, наздогнавши вдарила її держалном грабель по правому плечу. У її матері в руках нічого не було, вона ОСОБА_1 не била.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона бачила, як ОСОБА_2 з своєю

- 3 -

дочкою, ОСОБА_8 пішли забирати телят. Вона чула і бачила як ОСОБА_1 обзивала ОСОБА_2 нецензурними словами, а коли ОСОБА_2 стала втікати то ОСОБА_1 її наздогнала та вдарила граблями по плечу. В руках у ОСОБА_2 палки не було і вона ОСОБА_1 не била.

висновком судово-медичної експертизи із якого слідує, що 10.06. 2011 року на тілі ОСОБА_2 було виявлено синець на правій руці, який міг утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могла бути деревяна частина грабель і які могли утворитися 9.06. 2011 року. ( а.с. 69).

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,

ОСОБА_3, які суду пояснили, що вони бачили як ОСОБА_2 першою нанесла кілком удар по тілу ОСОБА_1 і що вони не бачили як ОСОБА_1 била ОСОБА_2 з тих підстав, що у матеріалах перевірки, проведеної Володарсько-Волинським РВ УМВС є пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_10 в яких вони вказують, що вони чули лише як ОСОБА_2 матюкала ОСОБА_1, а що між ними відбувалось вони не бачили. Крім того їх показання спростовуються матеріалами кримінальної справи, висновками судово-медичних експертиз.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України не доведена так як була відсутня подія злочину з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулась до Володарсько-Волинського РВ УМВС про вчинення відносно неї насильницьких дій лише 15 червня 2011 року, тобто в день коли у неї дільничний інспектор брав пояснення по заяві ОСОБА_2

протоколом усної заяви із якого слідує, що 15.06. 2011 року ОСОБА_1 звернулась до чергової частини Володарсько-Волинського РВ УМВС із усною заявою про застосування до неї фізичної сили з сторони ОСОБА_2, яке відбулося 9 червня 2011 року ( а.с.47 ).

- висновком судово-медичної експертизи із якого слідує, що 17.06.2011 року на тілі ОСОБА_1 було виявлено синець на правій руці, який утворився від дії тупого твердого предмету, в термін за 1-2 доби до часу судово-медичного обстеження і відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя. На час судово-медичного обстеження ОСОБА_1, 17.06. 2011 року, будь-яких тілесних ушкоджень, які б відповідали обставинам та часу травми вказаних потерпілою, тобто 9.06.2011 року, виявлено не було. ( а.с.70).

- поясненнями ОСОБА_3 ( а.с. 50), ОСОБА_10 ( а.с.51 ), які вони дали під час проведення перевірки Володарсько-Волинським РВ УМВС із яких слідує, що вони чули лише сварку між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і не бачили щоб вони били одна одну.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 довідавшись 15 червня 2011 року, від дільничного інспектора, що ОСОБА_2 звернулась із заявою до Володарсько-Волинського РВ УМВС, при невстановлених обставинах заподіяла собі тілесні ушкодження у виді синця і також звернулась до Володарсько-Волинського РВ УМВС із заявою про заподіяння їй тілесних ушкоджень з сторони ОСОБА_2 таким чином маючи намір уникнути відповідальності.

При призначенні виду та міри покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його характер, особу підсудної , що вона позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, обтяжуючу обставину до якої суд відносить рецидив злочинів

За вказаних обставин, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою вона обвинувачується.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_2 цивільний позов та визначаючи суму на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з обставин справи, характеру та тривалості моральних страждань позивачки, розяснень постанови Пленуму Верховного суду України Про практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди ( п. 9), і визначає, що до стягнення на користь позивачки із підсудної належить стягнути 1500 гривень.

4 -

Позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає так як не доведений матеріалами кримінальної справи та доказами дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого

ст. 125 ч. 1 КК України і призначити їй покарання штраф в сумі 600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2, яка обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, виправдати за відсутністю події злочину.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили залишити попередню, підписку про невиїзд.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна:

Суддя: Криницький Л.В.