ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, офіційно непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 186 КК України

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 26 жовтня 2015 року близько 01 год. 00 хв., перебуваючи неподалік магазину «М`ясце», що по вул. Чорновола, 23 в м. Хмельницькому, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_4 , який прямував в приміщення вказаного магазину, та умисно відкрито викрав дістав з лівої кишені штанів ОСОБА_4 належний останньому мобільний телефон «Samsung GT-C3322I», вартістю 599 грн., з сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 , вартістю 15 грн., та «Лайф» за № НОМЕР_2 , вартістю 20 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн., а всього майна потерпілого на загальну суму 644 грн.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

19 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: -обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, примирився з останнім; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду. Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, що пом`якшує йому покарання. Також врахована його позитивна характеристика та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який є не судимим, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

засудив:

Укладену 19 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: