Справа № 405/370/16-к

20 січня 2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шарівка Олександрійського району Кіровоградської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 у період з 31.03.2014 року по 20.03.2015 року був військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01 квітня 2014 року відповідно до наказу № 39-ос по особовому складу на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі, старшину ОСОБА_5 який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби (місце дислокації АДРЕСА_3 ) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » IІ категорії (тип Б), та зараховано до списків особового складу загону поставлено на всі види забезпечення.
17 грудня 2014 року відповідно до наказу № 194-ос по особовому складу на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі у зв`язку з організаційно - штатними змінами, старшину ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » IIІ категорії (тип Б).
19 січня 2015 року ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_1 .
20 березня 2015 р. відповідно до наказу № 51-ос по особовому складу на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі, старшину ОСОБА_5 звільнено в запас за статтею 26 частиною 8 пунктом 3 підпунктом «а», виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі Указа Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.15 № 15/2015.
Військова частина НОМЕР_1 розташована за адресою: АДРЕСА_4 .
Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, старшина ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Незважаючи на вищевикладене, старшина ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин:
З 22.10.2014 року по 19.01.2015 року старшина ОСОБА_5 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від військової служби.
Таким чином, старшина ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 та займаючи посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » IIІ категорії (тип Б), зазначеної військової частини, в період часу з 22.10.2014 року по 19.01.2015 року не з`явився до військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від військової служби.
Дії старшини ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1
ст.408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення вчасно зі звільнення до місця служби з метою ухилитися від військової служби.
02.10.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Санкція зазначеного злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.
Причетність ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
02 жовтня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку передбаченому КПК України про вручення повідомлень.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме, запобігання спробам:
1. Переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки з 22.10.2014 по 19.01.2015 ОСОБА_5 на службу не прибув та його місцезнаходження було невідоме.
2. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки особи які допитані, та яких планується допитати в якості свідків, є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , у якій старшина ОСОБА_5 тривалий час проходив військову службу та має безперешкодний доступ до свідків в рамках даного кримінального провадження.
3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки може допускати невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликами до слідчого та прокурора; при чому може посилатись на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень та проведенню слідчих дій.
В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час переховується від органу досудового слідства та суду, грубо ігнорує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, затягує хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.
Беручи до уваги, що старшина ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, а тому просить клопотання задовольнити.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ризики передбачені ст.177 КПК України, захисника, який вказав, що висунута його підзахисному підозра не є обґрунтованою, ризики не доведенні, а сам зміст клопотання не відповідає тексту підозрі, а тому заперечує у задоволенні внесеного до суду прокурором клопотання, підозрюваного, який підтримав позицію свого захисника, при цьому вказав, що не з`явився на службу через хворобу доньки, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
19.01.2016 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
19.01.2016 року о 13.10. год. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.
Підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає на необхідність у забезпеченні виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, і наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється вчиненні середнього ступеня тяжкості злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним. Разом з тим, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.3 та п.4, оскільки доказів, що свідчать про можливість вчинення останнім незаконного впливу на свідків, так само як і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином під час розгляду слідчому судді не надано.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, прокурор в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в судовому засіданні під час розгляду клопотання застосовує загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довів доцільність застосування до ОСОБА_5 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні та виробничі зв`язки, зокрема підозрюваний працює фізичною особою - підприємцем, на утриманні останнього перебуває малолітня дитина, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
За вказаних обставин, враховуючи наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-199 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід, особисте зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 06.03.2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк до 06.03.2016 року наступні обов`язки:
-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та в подальшому до суду;
-не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утриматися від поза процесуального спілкування зі свідками в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1