Справа № 461/4646/14-к
Провадження № 1-кс/461/1890/14
Галицький районний суд м.Львова
УХВАЛА

26.05.2014

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Галицького району м. Львова,

в с т а н о в и в :
05 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати відмову прокурора Галицького району м. Львова старшого радника юстиції ОСОБА_5 від 17 квітня 2014 року про відмову у прийнятті та реєстрації її заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 протиправною.

В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 08 квітня 2014 року вона звернулась у прокуратуру Львівської області з заявою про вчинення кримінально караних дій слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 за фактом перевищення службових повноважень. Прокуратурою Львівської області вказана заява була скерована до прокуратури Галицького району м. Львова. Листом від 17 квітня 2014 року за №68-12 прокурор Галицького району м. Львова ОСОБА_5 повідомив її про відсутність підстав для внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказує, що внаслідок бездіяльності прокурора їй було відмовлено у реєстрації заяви про вчинення злочину.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив, вважає таку безпідставною, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 08 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулась у прокуратуру Львівської області з заявою про скоєння злочину слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 . У вказаному листі ОСОБА_3 вказує, що 17 серпня 2010 року слідчий СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 викликав її до себе у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи та заявив, що вона має зізнатись в тому, що ніби-то скоювала шахрайські дії з банківськими коштами. Оскільки вона заперечувала такі дії та вимагала присутності адвоката ОСОБА_6 почав їй погрожувати та примусив її роздягнутись, після чого забрав її бюстгальтер і заявив, що це речовий доказ в кримінальній справі (а.с.2).

11 квітня 2014 року за №19р-14 прокуратурою Львівської області заява ОСОБА_3 була скерована до прокуратури Галицького району м. Львова (а.с.3).

Як вбачається із листа прокуратури Галицького району м. Львова від 17 квітня 2014 року за №68-12, адресованого ОСОБА_3 після розгляду її звернення від 08 квітня 2014 року з приводу можливих неправомірних слідчого дій СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , таким повідомлено ОСОБА_3 , що з її звернення не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення протиправних діянь службовими особами Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, а тому викладені у ньому відомості на даний час не підлягають внесенню до ЄРДР в порядку, передбаченому ст.214 КПК України (а.с.4-5).

Згідно із наявним в матеріалах справи протоколом особистого обшуку від 17 серпня 2010 року вказану слідчу дію проведено слідчою СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 за участю двох понятих жіночої статі, однак відомостей про те, що при цьому був присутній слідчий СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 в даному протоколі відсутні.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно із ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Згідно зч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Таким чином з врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що прокурором Галицького району м. Львова не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, прийнято правильне рішення про відсутність підстав для внесення наведених у заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Галицького району м. Львова відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1 .
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Зжалуй

Згідно з оригіналом.

ста, подожд