Провадження № 1-кс/760/4970/13
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11.12.2013 слідчий суддя Солом'янського районного суду м. Києва Селюков О.Г., за участю секретаря судових засідань Левушкіна А.А., особи, що подала скаргу ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2, як представника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Гречаного А.В. від 15.10.2013 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, як представник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеною скаргою посилаючись на те, що старший слідчий СВ Солом'янського РУ ГУ МВС в м. Києві Гречаний А.В. 15.10.2013 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26.09.2013 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2012 за ч. 1 ст. 191 КК України. Особа, яка звернулась зі скаргою не погоджується із даною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою. Так, згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним провадженням завдано шкоди, зазначає про існування такої шкоди. Крім того, що цей факт не заперечується і самим органом досудового розслідування, оскільки відповідні відомості внесені до ЄРДР за даним кримінальним правопорушенням, вже містять посилання на ймовірне спричинення ОСОБА_3 шкоди і в матеріалах зазначеного провадження достатньо доказів на підтвердження цього. Крім того, в оскаржуваній постанові в порушення вимог ч. 2 ст. 56 КПК України, слідчим без посилання на докази, вказується, що заява ОСОБА_3, з вимогою про визнання його потерпілим, заявлена з метою ввести в оману органу досудового розслідування та, що на даний час досудовим слідством достовірно не встановлено, чи завдано ОСОБА_3 шкоди. В зв'язку з чим просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Гречаного А.В. від 15.10.2013 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 та зобов'язати його визнати ОСОБА_3 потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не прибув, про місце, день та час розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку та його відсутність згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою скаргу підтримав повністю із зазначених у ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В свою чергу, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, складається з мотивувальної частини, яка повинна містити, зокрема, відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 26.09.2013 ОСОБА_2, як представник ОСОБА_3, звернувся із заявою про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089.

15.10.2013 старший слідчий СВ Солом'янського РУ ГУ МВС в м. Києві Гречаний А.В. виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26.09.2013 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що на даний час досудовим слідством достовірно не встановлено, чи завдано ОСОБА_3 шкоди, так як в ході кримінального провадження встановлено, що СУ ГУ МВС України в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000072 від 14.03.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, за вчинення яких ОСОБА_3 повідомлено про підозру, за фактом заволодіння шахрайським чином грошима ПАТ «Експрес-Банк», у зв'язку з чим орган досудового розслідування розцінює, як таке, що заявлено з метою вести орган досудового розслідування в оману.

Оскільки, оскаржувана постанова, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, не містить належного обґрунтування мотивів її прийняття, зокрема, щодо завдання ОСОБА_3 шкоди, тому вона підлягає скасуванню.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що твердження слідчого про те, що «на даний час досудовим слідством достовірно не встановлено, чи завдано ОСОБА_3 шкоди», суперечить вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України, згідно якої лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеній у частині 1 цієї статті, слідчий виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яка може бути оскаржена до слідчого судді. В іншому випадку доводи слідчого можуть бути покладені в основу прийняття рішення про ймовірне закінчення кримінального провадження за відсутності події чи складу кримінального правопорушення.

Що стосується вимог скаржника про зобов`язання слідчого визнати останнього потерпілим, то в цій частині слід відмовити, оскільки ч. 7 ст. 55 КПК України передбачено винесення такої постанови виключно в тому разі, якщо особа не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого. В решті випадків слід керуватися вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 110, 303, 305, 306, 307,309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС в м. Києві Гречаного А.В. від 15.10.2013 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26.09.2013 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

В решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.Г. Селюков