Справа № 456/2787/15-к
Провадження № 1-кп/456/238/2015
ВИРОК

іменем України

"26" жовтня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше судимого 31.10.2008р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст..307 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого умовно-достроково, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 27.05.2015р. о 14 год. 00 хв. перебуваючи в м.Стрию на вул..Грабовецькій маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, умисно шляхом пошкодження навісного замка, проник в гаражне приміщення, яке належить потерпілій ОСОБА_4 та таємно викрав з даного приміщення чотири автомобільні колеса марки "Кама" розміром 175-70r-13 з дисками розміром R-13 вартістю 115 грн. кожен та вартістю шини 240 грн. кожна, газовий різак вартістю 270 грн., металеву каструлю ємністю 40л. та вартістю 350 грн., металеву драбину вартістю 480 грн., п`ять металевих кутників-швелерів довжиною по 1.5м. кожен загальною вартістю 520 грн. та металобрухт вагою 26.4 кг. загальною вартістю 79 грн. 20 коп. завдавши потерпілій ОСОБА_4 шкоду на загальну суму 3119 грн. 20 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що дійсно вчинив дану крадіжку, завдану шкоду повністю відшкодував, в тому числі частково повернув викрадені речі. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що дійсно обвинувачений викрав в неї її речі, які на даний час частково повернуті і відшкодована решту збитків тому, обвинуваченого просить не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт таємного викрадення чужого майна з проникненням у приміщення згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_6 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 323 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні. Відповідно до ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного доведена.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням в приміщення.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 раніше судимого, судимість якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, його особу, який по місцю проживання характеризується з посередньої сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст..75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись в інспекцію для реєстрації.
Речові докази по справі, а саме: три автомобільні колеса марки "Кама" розміром 175-70r-13 з дисками розміром R-13, два колеса від велосипеда, ржаві лопату, вили і металобрухт в білому мішку, які згідно розписки про тримання передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 (а.с. провадження 50) залишити у її власності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1