Провадження № 11-сс/779/175/2015
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2015 року про застосування до ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Оскарженою ухвалою до ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 07 жовтня 2015 року.

Слідчий суддя свою позицію мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 08 серпня 2015 року приблизно о 07 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у лісовому масиві неподалік будинку АДРЕСА_1 , в ході побутового конфлікту, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс удар ножем в область правої ноги ОСОБА_9 , 1990 р. н., спричинивши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани верхньої третини правого стегна. Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс удар в область грудної клітки справа ОСОБА_10 , 1967 р. н., спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з проникненням в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку з ушкодженням висхідного відділу аорти, після чого залишив потерпілого, який через деякий час помер на місці, а ОСОБА_9 був доставлений у Коломийську ЦРЛ.

Слідчий суддя виходив з того, що хоч відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, але з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, а також того, що підозра ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема : протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, а саме будинку в с. Княждвір Коломийського району, в ході якого вилучено ніж з слідами речовини бурого кольору, яким наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 потерпілим, протоколом затримання в ході якого вилучено одяг ОСОБА_7 з слідами речовини бурого кольору, визнавальними показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами в їх сукупності. Що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , скоєний проти життя та здоров`я особи, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, враховуючи що було доведено наявність передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. І з врахуванням змісту п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали не визначив розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та смертю потерпілого.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, за якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свою позицію тим, що вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки в судовому засіданні було доведено відсутність як обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, так і наявність ризиків. Посилається при цьому і на практику Європейського суду з прав людини. Що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи допитаний як підозрюваний, ствердив, що ножове поранення ОСОБА_9 , а згодом - ОСОБА_10 , він заподіяв, знаходячись у стані необхідної оборони від їхніх протиправних дій і дає обширний аналіз обставинам і кваліфікації дій ОСОБА_7 з висновком про те, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ст. 124 КК України ( перевищення меж необхідної оборони ). Вважає, що немає підстав вважати, що перелічені слідчим ризики мають місце, що не дано належної оцінки особі підозрюваного.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримали.

Прокурор вважав, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та обставинах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мають бути дотримані вимоги ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, про які зазначено вище, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його особи, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам, а доводи захисника, зазначені вище, про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, не ґрунтуються на конкретному законі та обставинах.

Зокрема, посилання на те, що слідчий суддя не у повній мірі дотримав вимоги ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вмотивовані достовірними обставинами, а сам зміст ухвали та відповідні матеріали дають підстави прийти до висновку, що вказані вимоги закону дотримані, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зазначені ризики мають вказане підтвердження, хоч такий запобіжний захід і є винятковим, але в даному випадку є всі підстави для його обрання, в ході розгляду клопотання слідчого таке знайшло своє підтвердження.

Досліджені в ході апеляційного розгляду матеріали не виключають можливої причетності ОСОБА_7 до вказаних вище діянь, а посилання захисника на те, що досудове слідство, слідчий суддя посилаються на не обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, є безпіставними. Кінцево правову оцінку таким обставинам буде дано в ході розгляду даного провадження судами відповідних інстанцій по суті. В ході розгляді таких апеляційних вимог як розглядається в даний час, не повинна даватись оцінка правильності чи ні кваліфікації дій підозрюваного, на чому наголошує захисник, винуватість та кваліфікація дій це повноваження суду при розгляді провадження по суті.

Особа підозрюваного при обранні запобіжного заходу врахована, але наявні обставини в їх сукупності не виключають можливості обрання вказаного запобіжного заходу. Не порушено при цьому і вимог міжнародних Конвенцій щодо прав особи.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2015 року про застосування до ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2