В И Р О К
іменем України
09.12.2014 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працює, неодружений, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; офіційно не зареєстрований, адреса останньої реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працює, неодружена, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили сутенерство щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, крім того ОСОБА_5 вчинила звідництво для розпусти з метою наживи, за наступних обставин.

ОСОБА_4 з літа 2011 року по 28.08.2014 систематично забезпечував надання повіями платних сексуальних послуг в орендованих ним квартирах, остання з яких була орендована з початку 2014 року по 28.08.2014 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, в 2011 році ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 виконувати функції нагляду за повіями, на що остання погодилася. За попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала від нього дві сім-картки з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за якими повинна була отримувати та отримувала до 28.08.2014 виклики від осіб для надання повіями платних сексуальних послуг у місцях визначених цими особами на території м. Києва та Київської області, зокрема в АДРЕСА_4 , діяльність яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 контролювали на умовах, визначених ОСОБА_4 , тобто по 800 грн. за одну годину надання однією повією платних сексуальних послуг. Отримані таким чином кошти повії, за домовленістю, після повернення на адресу: АДРЕСА_4 , повинні були надавати та надавали ОСОБА_4 , який періодично навідувався за вказаною адресою з метою отримання вказаних грошових коштів та суми 100 грн. на добу для сплати орендної платні за проживання і можливості надання по АДРЕСА_4 платних сексуальних послуг. Отримані від повій грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розподіляли між собою.

Крім цього, ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_4 , повинна була розміщувати та розміщувала у період з 2011 по 28.08.2014 в рекламних оголошеннях телефонні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на сайтах еротичного характеру « ОСОБА_6 », «Top-modals.com» в мережі Інтернет для інформування зацікавлених осіб щодо можливості отримання та надання платних сексуальних послуг, за що сплачувала щомісячну платню у домовлених розмірах, на що грошові кошти їй надавав ОСОБА_4 .

За діяльністю кожної повії, що мешкала чи діяла в АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_4 наглядала за допомогою вищевказаних телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , про що постійно звітувала ОСОБА_4 , для чого вела відповідні записи щодо отримання повіями коштів за надання платних сексуальних послуг. Крім цього, ОСОБА_5 , за погодженням з ОСОБА_4 , з метою збереження конфіденційності їх діяльності представлялась повіям та клієнтам під вигаданим ім`ям « ОСОБА_7 », для розмов між собою використовувала вищезазначені телефонні номери.

За виконання вказаних дій ОСОБА_5 періодично отримувала від ОСОБА_4 грошові кошти, а ОСОБА_4 , в свою чергу, встановлював правила поведінки повій між собою, з клієнтами та визначав розмір заробітку кожній повії, за що отримував від повій визначену ним суму, еквівалентну 50 % від заробітку повій за надання ними платних сексуальних послуг.

Під контролем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та забезпеченням ними вказаної діяльності за значеним розподілом ролей та функцій, у період часу з січня 2014 року по 28.08.2014 займалися проституцією в орендованій ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_5 , наступні жінки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які надавали платні сексуальні послуги як за вказаною адресою, так і на території м. Києва та Київської області у місцях, визначених клієнтами.

За таких обставин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 створили всі умови щодо забезпечення заняття повіями проституцією, без чого здійснення даної діяльності останніми було би неможливим. Вказана протиправна діяльність була основним джерелом доходів ОСОБА_5 та постійним для ОСОБА_4 .

28.08.2014 близько 18-ї години ОСОБА_5 отримала за номером телефону НОМЕР_1 дзвінок від раніше незнайомого ОСОБА_16 про підшукування та зведення однієї особи жіночої статі для надання йому сексуальних послуг протягом двох годин за грошову винагороду в приміщенні готельно-розважального комплексу «Польська Ресторація» по АДРЕСА_6 , яку ОСОБА_5 повинна була для вказаної мети самостійно підшукати та звести для розпусти з замовником. ОСОБА_5 з метою отримання матеріального прибутку для вчинення вказаних дій підшукала та схилила до розпусти ОСОБА_13 , про що сповістила її з номеру телефону НОМЕР_1 , повідомивши їй про умови, на які остання погодилась. Таким чином ОСОБА_5 звела для розпусти повію ОСОБА_13 з ОСОБА_16 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно з літа 2011 року по 28.08.2014 забезпечував надання повіями платних сексуальних послуг в орендованих ним квартирах, в тому числі за адресою: АДРЕСА_4 . У 2011 році він запропонував ОСОБА_5 виконувати функції нагляду за повіями, на що та погодилася і отримала від нього дві сім-картки з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за якими в подальшому отримувала замовлення на надання повіями платних сексуальних послуг. Умовою була плата 800 грн. за одну годину надання однією повією платних сексуальних послуг. З отриманих коштів повії надавали йому суму у розмірі 50 % від свого заробітку за надання сексуальних послуг та 100 грн. на добу для сплати орендної платні за проживання. Отримані від повій грошові кошти він та ОСОБА_5 розподіляли між собою. Даною діяльністю він займався у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому кається.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю та показала, що дійсно у 2011 році ОСОБА_4 запропонував їй виконувати функції нагляду за повіями, на що вона погодилася і отримала від нього дві сім-картки з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за якими в подальшому отримувала замовлення на надання повіями платних сексуальних послуг. Умовою була плата 800 грн. за одну годину надання однією повією платних сексуальних послуг. З отриманих коштів повії віддавали ОСОБА_4 суму у розмірі 50 % від свого заробітку за надання сексуальних послуг та 100 грн. на добу для сплати орендної платні за проживання. Отримані від повій грошові кошти вона та ОСОБА_4 розподіляли між собою. Крім цього, вона розміщувала рекламні оголошення на сайтах еротичного характеру в мережі Інтернет для інформування клієнтів щодо можливості отримання платних сексуальних послуг, за що сплачувала грошові кошти які їй надавав ОСОБА_4 . За діяльністю кожної повії, вона постійно звітувала ОСОБА_4 , для чого вела відповідні записи. Дійсно під їх контролем з січня 2014 року по 28.08.2014 займалися проституцією жінки зазначені в обвинуваченні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 28.08.2014 вона дійсно отримала за номером 096-300-00-50 дзвінок від ОСОБА_16 про підшукування повії для надання йому сексуальних послуг в приміщенні готельно-розважального комплексу «Польська Ресторація» в с. Софіївська Борщагівка і вона запропонувала даного клієнта ОСОБА_13 , на що остання погодилась. Даною діяльністю вона займалась у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому кається.

Суд вважає, що кожний з обвинувачених давав правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

У відповідності до ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, а також що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти з метою наживи, за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання кожному з обвинувачених за вчинення кожного з вказаних злочинів, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання кожному з обвинувачених, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 303 КК України, є тяжким злочином; враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 який офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин уперше, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 303 КК України.

Враховуючи встановлені обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про можливість звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин передбачений ч. 2 ст. 303 КК України, є тяжким злочином; враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружена, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, суд вважає необхідним призначити їй покарання за вчинені злочини у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 302 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 303 КК України, відповідно; остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи встановлені обставини справи та особу обвинуваченої ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку про можливість звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.
Доля речових доказів по справі по справі вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 302 КК України та ч. 2 ст. 303 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 302 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Речові докази: Диск «DVD-R» 4,7 GB приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах справи; телефон марки «самсунг» з сімкарткою «київстар» НОМЕР_1 ., який повернуто власнику ОСОБА_5 залишити у користуванні власника; блокноти в кількості 2 штуки, рекламні оголошення з вказаним мобільним телефоном НОМЕР_1 , які знаходяться в камеру схову речових доказів Києво-Святошинського РВ (а.с. 241 ) - знищити; грошові кошти в сумі 1600 гривень, які поміщенні на депозитний рахунок № 0667 Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, код 08673129, УДКСУ у Київській області, МФО 821018, призначення платежу: конфісковано 1600 (одна тисяча шістсот) грн., на прізвище ОСОБА_17 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1