Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1-8/10: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту; Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами.
Надіслано судом: 21.09.2015. Зареєстровано: 22.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 25.09.2015.
Дата набрання законної сили: 14.07.2010
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-8/10Головуючий у 1-й інстанції Кузевич Й.Я. Провадження № 11-160/2010 Доповідач - Стадник О.Б.Категорія - ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Коваленка Є.П.

Суддів - Римар Т. М., Стадник О. Б.,

з участю прокурорів Лотоцького В.М.

захисника Білецького П.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за апеляціями заступника прокурора Тернопільської області, засудженого ОСОБА_1 та його захисника Комнацького О.В. на вирок Бучацького районного суду від 16 квітня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, громадянин України, українець, не одружений, працюючий водієм в таксофірмі «Атас», депутат Бучацької районної ради, член партії «Батьківщина», не судимий в силу ст.89 КК України

засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто солідарно з засудженого ОСОБА_1 та цивільного відповідача ОСОБА_2 на користь потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21 582 гривень матеріальної шкоди.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 60 000 гривень моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінено в залі суду з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Згідно вироку суду, 1 січня 2009 року засуджений ОСОБА_1 , працюючи водієм таксофірми «Атас», здійснював перевезення пасажирів автомобілем марки «ВАЗ-21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Біля 6 год. 20 хв. в умовах темної пори, ОСОБА_1 , керуючи вказаним технічно справним автомобілем, рухався з одним пасажиром в салоні зі швидкістю 50 км/год, автодорогою через с. Зубрець Бучацького району в напрямку м. Бучача.

В порушення вимог п.2.3.(б) Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 під час руху не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати. Наближаючись до відрізку дороги, що в с. Зубрець Бучацького району навпроти млина, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити ОСОБА_5 , який, перебуваючи у стані важкого отруєння алкоголем, лежав на проїзній частині дороги в межах габаритів автомобіля, в порушення вимог п.12.3 ПДР України не вжив негайно всіх можливих заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, а наїхав на голову потерпілого днищем передньої частини автомобіля.

Внаслідок зазначеного контакту автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з ОСОБА_5 потерпілому була заподіяна відкрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась переломами кісток черепа та крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку, яка спричинила його смерть на місці події.

Порушення водієм автомобіля «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із вчиненням даної дорожньо -транспортної події - заподіянням смерті потерпілому ОСОБА_5 .

В апеляціях:

Заступник прокурора Тернопільської області у зміненій та доповненій апеляції просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди скасувати на направити на новий судовий розгляд у той же суд в порядку цивільного судочинства, мотивуючи неправильним його вирішенням за принципом солідарної відповідальності, а не з особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу направити для проведення додаткового розслідування, мотивуючи тим, що він непричетний наїзду автомобілем на потерпілого ОСОБА_5 . Крім того, виходячи з характеру спричинених тілесних ушкоджень, вважає, що потерпілий був убитий невстановленими особами. Його вина у вчиненні злочину базується лише на надуманих показаннях свідка ОСОБА_6 , які не відповідають дійсним обставинам справи. Свідчення інших свідків у справі - водіїв маршрутних автобусів та музикантів, які вказали на відсутність у зазначеному місці та часі будь-кого, хто міг знаходитись у лежачому стані на приїжджій частині дороги, судом до уваги не прийнято, безпідставно відхилено всі клопотання його захисника, що мали важливе значення для правильного вирішення справи.

Захисник Комнацький О.В. просить вирок суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору для проведення додаткового розслідування, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, досудове та судове слідство проведено однобічно та неповно з істотним порушенням кримінально-процесуального закону. Зокрема, вирок щодо ОСОБА_1 ґрунтується на суперечливих показаннях свідка ОСОБА_6 , які постійно змінювалися в ході досудового та судового слідства, у зв`язку з чим не повинні прийматися судом до уваги. Показання цього свідка спростовуються показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які на відміну від ОСОБА_6 перебували у тверезому стані та стверджують, що у період часу, в який інкримінується ОСОБА_1 наїзд на пішохода, вони проїжджали у тому ж місці і на приїжджій частині дороги нікого не бачили.

Під час розслідування справи достовірно не встановлено час вчинення злочину. Якщо проаналізувати роздруківки телефонних розмов між засудженим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_1 , показання інших вказаних вище свідків, вбачається, що першим з них с. Зубрець на автомобілі покинув засуджений ОСОБА_1 і наїхати автомобілем на потерпілого не міг.

Істотні порушення кримінально-процесуального закону органами досудового слідства допущені:

-під час проведення відтворення обстановки та обставин події злочину зі свідком ОСОБА_6 від 5 січня 2009 року, що виразились у голослівній заяві, не підтвердженій доказами про те, що регулювання фар автомобіля ВАЗ-2104, яким керував ОСОБА_1 не змінювалося, відсутності документів, підтверджуючих як цей автомобіль отриманий з штрафмайданчика для проведення слідчих дій., у ролі водія-статиста приймав участь цивільний відповідач ОСОБА_2 , що не допустимо, при проведенні слідчої дії приймалися до уваги лише показання свідка ОСОБА_6 без врахування показань засудженого ОСОБА_1 та інших матеріалів кримінальної справи, у тому числі протоколу огляду місця події, показань свідків у справі. Крім того, відтворення обстановки та обставин події відбулося в період з 17 години до 19 години 10 хвилин, а ОСОБА_1 засуджено за вчинення дорожньо-транспортної події, що сталася о 6 годині 20 хвилин.

Суперечливі дані, отримані під час цієї слідчої дії, а також інші недостовірні дані були покладені в основу автотехнічної експертизи, що в кінцевому результаті привело до невірних розрахунків та достовірно не встановлено чи мав засуджений ОСОБА_1 технічну можливість уникнути наїзду на потерпілого. .

Вказані обставини дають підстави для проведення повторного відтворення обстановки та обставин подій за участю ОСОБА_1 , для встановлення дійсної дорожньої обстановки, проведення повторної автотехнічної експертизи з об`єктивно встановленими вихідними даними. Зважаючи на необхідність з`ясування вищезазначених обставин, які не могли бути встановлені в ході судового розгляду, було заявлено клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, яке судом безпідставно відхилено.

-під час огляду транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21043 від 5 січня 2009 року, що полягали у тому, що невідомо, яким чином вказаний автомобіль опинився у кримінальній справі та у органу досудового слідства та які правові були підстави поміщення його на штрафмайданчик Бучацького РВ УМВСУ. Після огляду автомобіля його не було опломбовано та опечатано, протокол про передачу на зберігання після кожної слідчої дії з вказаним транспортним не складався.

Опис та вилучення слідів на автомобілі проведено з грубими порушеннями, у протоколі відсутні відомості щодо того, яким чином виявлялись і куди пакувались виявлені під час огляду предмети та речовина бурого кольору, та який був спосіб упаковки. Під час огляду транспортного засобу, останній був розміщеним таким чином, що всі учасники даної слідчої дії, були позбавлені можливості спостерігати за роботою спеціалістів.

Оскільки протокол огляду від 5 січня 2009 року є недостовірним, а отримані сліди не можуть бути джерелом доказів вини ОСОБА_1 , висновки судово-імунологічної експертизи №2-19/09 від 12.01.2009 (т.1 а.с.188-191), генотипоскопічної експертизи №20-35 від 3.02.2009 року (т.1 а.с.201-206), трасологічної експертизи №1-154/09 від 17.02.2009 року є нелегітимними.

Крім цього, на проведення експертизи надана шапка, яка, як стверджує орган досудового слідства, належала потерпілому ОСОБА_5 , та в якій він був одягнений в момент наїзду. Однак, чи дійсно ця шапка належала потерпілому ОСОБА_5 , перевірено не було, для впізнання не пред`являлася та не оглядалася за участю потерпілих.

-протокол огляду верхнього огляду та взуття від 4.01.2009 року (т.1 а.с.102-112) складено з порушенням чинного кримінально-процесуального законодавства. Зокрема, не відомо яким чином речі вказані у ньому, опинилися у органу досудового слідства та які були підстави їх вилучення. Належність речей потерпілому ОСОБА_5 не встановлювалась.

-вилучення телефону «Моторола» та огляд речей, зафіксовані у протоколі добровільної видачі та протоколі огляду 4.01.2009 року були проведені без належних правових підстав, необґрунтовано та упереджено. Зокрема, протокол добровільної видачі не містить зазначення часу та місця його складення, фактичні дані, що в ньому містяться, одержані не уповноваженою на це особою, оскільки розслідування кримінальної справи було доручено не ОСОБА_12 , а слідчому Світлику О.С. Крім того, сам протокол добровільно видачі, як такий, кримінально-процесуальним законодавством не передбачено.

-пред`явлення особи до впізнання (т.1 а.с.129-130), оскільки перед початком даної слідчої дії свідка ОСОБА_6 не попереджено про кримінальну відповідальність, не надано можливості засудженому ОСОБА_1 зайняти місце серед осіб, що пред`являлися до впізнання, не додержано вимог щодо кількості осіб, що підлягали впізнанню. При впізнанні свідок ОСОБА_6 не зазначив ознак, за якими впізнав ОСОБА_1 , припустивши, що це може бути він.

Висновки транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи не можуть бути прийняті як докази оскільки не відповідають фактично виявленим тілесним ушкодженням у потерпілого, у них не охоплено всі питання, що повинні були бути досліджені під час розгляду справи.

Крім нього, органом досудового слідства допущено ряд інших істотних порушень кримінальне процесуального закону, які не могли бути усунені під час судового розгляду справи, у зв`язку з чим кримінальна справа піддягала поверненню на додаткове розслідування.

Зокрема: слідчому Шуляру Б.О. не було письмово доручено розслідування кримінальної справи, а тому він не був уповноваженою особою для її розслідування, після проведення очної ставки зі свідком ОСОБА_13 та впізнання, слідчий не допитав засудженого ОСОБА_1 як підозрюваного, своєчасно не порушив проти нього кримінальної справи, чим порушено його право на захист..

На упередженість слідства у даній справі вказує та обставина, що у обвинувальному висновку, у анкетних даних ОСОБА_1 та у промові прокурора під час судових дебатів, зазначено судимість ОСОБА_1 , яка мала місце ще у 1975 році, і той факт, що під час розслідування справи , крім автомобіля «ВАЗ 21043», на якому працював ОСОБА_1 , на предмет наявності крові та пошкоджень оглядалося також ряд автомобілів, про що у справі є відповідні протоколи (т.1 а.с.70-72), які належали відповідно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та Сов`яку. оглядалися і рейсові автобуси ПАЗ та Богдан, на яких здійснювалися рейси 1 січня 2010 року.

Під час судового розгляду справи 24 лютого 2010 року засудженим ОСОБА_1 суду заявлявся відвід у зв`язку з порушенням ним таємниці нарадчої кімнати, з наданням пояснень очевидців цих подій, однак, в задоволенні цього клопотання, незаконно було відмовлено.

Крім цього, під час судового розгляду справи захистом і підсудним заявлялось ряд клопотань, однак в порушення вимог ст.273 КПК, ухвал щодо їх розв`язання, як усних так і письмових судом винесено не було та до протоколу судового засідання не занесено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди скасувати, а справу у цій частині направити в Бучацький районний суд для вирішення в порядку цивільного судочинства, засудженого ОСОБА_1 та його захисника Білецького П.І., які просять вирок суду скасувати, а справу направити прокурору для проведення додаткового розслідування, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_1 та його захисника Комнацького О.В. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які об`єктивно досліджені, належно оцінені судом і детально викладені в вироку.

З огляду на здобуті незаперечні докази вини засудженого ОСОБА_1 , суд вірно критично оцінив його показання в судовому засіданні про те, що керуючи автомобілем «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 і проїжджаючи 1 січня 2010 року по с. Зубрець Бучацького району не вчиняв наїзд на потерпілого ОСОБА_5 й обґрунтовано визнав їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Визнаючи засудженого ОСОБА_16 винним за ч.2 ст.286 КК України, суд у числі інших доказів, обґрунтовано взяв до уваги:

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який ствердив, що 1 січня 2009 року з 3 год. він перебував в селі Зубрець, де святкував свято Нового року. Біля 6 год. зі свого мобільного телефону викликав таксі фірми «Атас». За деякий час до нього зателефонував таксист, який запитав його місце знаходження. Приблизно через 20 хв. під`їхала машина з розпізнавальним знаком таксі. Він сів на переднє пасажирське сидіння в таксі і повідомив, що потрібно їхати до райвійськомату у м. Бучач. Водій ОСОБА_1 вів автомобіль зі швидкістю приблизно біля 50 км/год. Дорогою в с. Зукбрець, проїхавши поворот, побачив на дорозі предмет, схожий на тіло людини. Водій таксі, побачивши людину, почав гальмувати. В процесі гальмування автомобіль наїхав на передню частину тулубу людини, а далі, зупинившись, відкотився назад на невелику відстань. Після повної зупинки засуджений ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов до його передньої частини. Присівши біля автомобіля,, щось роздивлявся. Надалі, він повернувся за водійське місце, запустив двигун, від`їхав назад, та об`їхавши людину, поїхав у напрямку м. Бучача. Після наїзду на людину був шокований побаченим і з засудженим ОСОБА_1 ні про що не розмовляв. Приїхавши в м. Бучач попросив таксиста зупинитись поблизу спиртзаводу. Додому прийшов біля 6 год. 30 хв. та ліг спати. Вранці, коли прокинувся, не зміг втримати побаченого напередодні в собі, тому про все розповів матері, а потім працівникам міліції.

Свої показання свідок ОСОБА_6 підтвердив при проведенні очної ставки з засудженим ОСОБА_1 (т.1. а.с.150-151), та під час відтворення обстановки та обставин події злочину з його участю (т.1 а.с.216-220).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 4 січня .2009 року вбачається, що свідок ОСОБА_5 впізнав засудженого ОСОБА_1 , як особу водія таксі, який 1 січня 2009 року вчинив наїзд на потерпілого в селі Зубрець Бучацького району (т.1 а.с.129-130).

Викладені в апеляціях засудженого ОСОБА_1 та та його захисника Комнацького О.В. щодо неправдивості показань цього свідка, з причин перебування його в стані алкогольного сп`яніння безпідставні.

Показання свідка ОСОБА_6 не змінювались упродовж досудового слідства та в суді, логічні, послідовні, повними та вичерпними і не викликають сумнівів у їх правдивості.

Не допущено порушень закону під час пред`явлення свідкові ОСОБА_6 осіб для впізнання, на які захисник Комнацький О.В. посилається у апеляції. Впізнання проведено відповідно до вимог ст.174 КПК України. Перед початком слідчої дії свідок ОСОБА_6 письмово попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань, для впізнання пред`явлено три особи. Засуджений ОСОБА_1 довільно вибрав місце серед осіб, що пред`являлися та табличку з №3.

Надуманими є і викладені у апеляції захисником Комнацьким О.В. твердження про порушення закону при проведенні відтворення обстановки та обставин події злочину зі свідком ОСОБА_6 , метою якого була перевірка і уточнення результатів допиту цього свідка, відповідно до вимог ст. 194 КПК України. Під час цієї слідчої дії правомірно приймалися до уваги та зафіксовані у протоколі тільки твердження цього свідка, а не інші матеріали справи, як це зазначено у апеляції. Уже дані, отримані під час відтворення обстановки та обставин події злочину зі свідком ОСОБА_6 порівнювалися та оцінювалися органом досудового слідства і судом у сукупності з іншими матеріалами справи. Так, дані, отримані при відтворенні обстановки та обставин події злочину участю свідка ОСОБА_6 , який вказав на місце наїхду засудженим ОСОБА_1 на пішохода повністю відповідають даним протоколу огляду місця події (т.1, а.с.16-20). Слідча дія проведена за погодних умов та видимістю відповідно до даних гідрометеорологічної служби (т. 2 а.с. 55). Те, що автомобіль, який використовувався для проведення слідчої дії був керований його власником - ОСОБА_2 не є порушенням закону. Згідно матеріалів справи, значно пізніше ОСОБА_2 допитаний у справі у якості свідка та визнаний цивільним відповідачем (т. 2 а.с. 199, т. 3 а.с. 73). Захисник Комнацький О.В. не навів у судовому засіданні в суді першої інстанції та апеляції жодних доказів неналежного зберігання автомобіля, на якому вчинено наїзд на потерпілого, та розрегулювання на ньому світла фар. Разом з тим, його доводи були предметом дослідження суду й вірно визнані обгрунтованими.

Суд в судовому засіданні ретельно дослідив показання свідка ОСОБА_6 на всіх стадіях досудового слідства і в судовому засіданні, навів у вироку їх зміст, та в сукупності з іншими зібраними у справі доказами вірно визнав такими, що відповідають дійсним обставинам справи бо об`єктивно підтверджені іншими доказами у справі, які суд обгрунтовано прийняв до уваги. Зокрема;

Показання свідка ОСОБА_17 , яка у судовому засіданні підтвердила, що її син- свідок ОСОБА_6 зранку 1 січня 2009 року розповів, що став очевидцем дорожньо-транспортної пригоди в с. Зубрець. Побоюючись залякування сина, як очевидця, вона забрала у нього та вимкнула мобільний телефон.

Показання ОСОБА_2 , який в судовому засіданні ствердив, що являється власником автомобілів таксі які працюють під розпізнавальним знаком таксофірма «Атас». В новорічну ніч з 31 грудня 2008 року на 1 січня 2009 року він підміняв диспетчера. Вранці, 1 січня 2009 року надійшло замовлення їхати до церкви в с. Зубрець. Вказане замовлення передав своєму водію засудженому ОСОБА_1 , який працював на автомобілі «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 ., після чого той поїхав його виконувати.

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , з яких вбачається, що в ніч з 31 грудня 2008 на 1 січня 2009 року він працював таксистом фірми «Люкс» у м. Бучачі. О 5 год. 20 хв. 1 січня 2009 року їхав додому в с. Зубрець. Приблизно о 6 годині приїхав в с. Зубрець. Проїжджаючи повз бар «Престиж»,' бачив, як музиканти складають апаратуру в автомобіль. На автобусній зупинці стояло двоє людей, очікуючи автобус з наміром їхати в сторону с. Коропець. Неподалік церкви з наміром їхати до м. Бучач стояв хлопець. За цим хлопцем приїхав автомобіль марки ВАЗ-2104 темного кольору, який приїхав зі сторони м. Бучача.

Показання свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні ствердив, що в ніч з 31 грудня 2008 року на 1 січня 2009 року він зустрічав свято Новий рік з товаришами. Біля 3 год. 20 хв. всі хлопці, крім свідка ОСОБА_19 , пішли до сільського клубу на танці. Близько 4 год. 4 год.30 хв. всі повернулись із клубу разом з потерпілим ОСОБА_20 і продовжували вживати спиртні напої. Потерпілий ОСОБА_21 вживав спиртне зі всіма, при цьому поводився спокійно, ні з ким не конфліктував. Біля 5 год. 20 хв. ОСОБА_22 попрощався та пішов додому. На той час він випив досить спиртного, але міг іти.

Показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які в судовому засіданні повністю підтвердили показання свідка ОСОБА_18 .

Показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_32 , який ствердив, що 1 січня 2009 року біля 6 год. після закінчення святкування Нового року в с. Зубрець Бучацького району вирішив розвезти власним автомобілем гостей по домівках. Його дружина сіла за кермо автомобіля і вони поїхали в напрямку Бучача. Проїжджаючи біля 6 год. 30 хв. по ділянці дороги навпроти млина, виявили на дорозі хлопця, який лежав без свідомості. Зупинившись, разом з свідком ОСОБА_33 підійшли до хлопця і виявили, що в нього з голови тече кров. Далі він побіг до найближчих будинків, щоб викликати лікарів швидкої допомоги. По дорозі зустрів ОСОБА_34 , який повідомив, що вже викликав бригаду швидкої допомоги. Лікарі прибули на місце події біля 7 год.

Показання свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_34 , які в судовому засіданні повністю підтвердили показання свідка ОСОБА_32 .

Показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 який ствердив, що в ніч на 1 січня 2009 року разом зі свідком ОСОБА_38 працювали музикантами в барі «Престиж» в селі Зубрець. Ранком склали апаратуру в автомобіль «ВАЗ-2107» та біля 6 год, коли уже світало, поїхали додому. По дорозі в с. Зубрець бачив хлопця, який рухався узбіччям в напрямку м. Бучача і показував рукою жест водію ОСОБА_38 зупинитися. Той не зупиняючись проїхав далі.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_39 на досудовому слідстві вбачається також, що на виїзді з села їх на великій швидкості обігнав автомобіль, марки якого він не визначив. (т. 2 а.с.206)

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_40 , який ствердив, що в новорічну ніч 1 січня 2009 року чергував лікарем бригади швидкої медичної допомоги Бучацької центральної районної лікарні. Десь о 7 год. отримав повідомлення про виїзд в с. Зубрець, де на дорозі виявили тіло хлопця з ознаками заподіяної травми. Біля 7 год. 15 хв., прибувши на місце пригоди, оглянув хлопця, який лежав практично паралельно краю дороги головою в напрямку до с. Порохова, а ногами в м. Бучач. Обличчя потерпілого було закривавлене. При пальпації артерії відчув наявність пульсу, тому за допомогою присутніх чоловіків помістив потерпілого в автомобіль швидкої допомоги, де надавав допомогу. Приблизно через 3 хв. наступила смерть потерпілого. Труп потерпілого доставили в морг.

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_41 , яка виїхала на місце пригоди як фельдшер бригади швидкої допомоги та повністю підтвердила показання свідка ОСОБА_40 ..

Показання у судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_42 з яких вбачається, що працівники міліції 1 січня 2009 року попросили терміново провести судово-медичне дослідження трупа молодого чоловіка, що виявлений на проїзній частині в с. Зубрець тому що на їх думку результати дослідження могли допомогти у планування проведення слідчо-оперативних заходів для розкриття злочину. Він терміново прибув в Бучацький морг та провів дослідження трупа, результати якого засвідчили, що мала місце транспортна травма, зокрема наїзд днищем легкового автомобіля на потерпілого, який знаходився в горизонтальному положенні на дорожньому покритті. Контакт був один, слідів, характерних для нанесення ударів руками, ногами чи іншим знаряддям, яке могло знаходитись в руках людини, на трупі виявлено не було.

Показання зазначених свідків послідовні, не змінювались під час досудового слідства і в суді та об`єктивно підтверджуються іншими доказами у справі.

Показання свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні ствердив, показав, що здійснював перевезення пасажирів автобусом «ПАЗ» за маршрутом «Космирин-Тернопіль». Маршрут починається з АТП, що в м. Бучач о 6 год. Далі їде автобусом до с. Космирина. При цьому проїжджає через с. Зубрець. Так, 1 січня 2009 року він виїхав автобусом з території АТП десь о 6 год. З хв. Доїзджаючи до с.Зубрець, бачив, що назустріч рухався автомобіль ВАЗ-2104 таксі, за кермом якого сидів ОСОБА_1 , якого знав, оскільки разом проходять в АТП передрейсові медичні огляди. Через с. Зубрець біля млина проїжджав біля 6 год. 15 хв. Пасажирів в автобусі не було. На той час ще була темна пора доби, погода була без опадів, дорога вкрита вкатаним снігом, однак ожеледиці не спостерігалось. Проїжджаючи повз млин, нічого підозрілого не побачив. На дорозі ніхто не лежав. Близько 7 год. 35 хв. повертався автобусом з с. Космирин та проїжджав через с. Зубрець. В салоні автобусу було близько 7-10 чоловік. Проїхав у вказаний час біля млина і не побачив нічого підозрілого. Зокрема, на дорозі ніхто не лежав. Чи була на дорозі навпроти млина пляма крові , не зауважив. Можливо, на той час падав невеликий сніг, оскільки пам`ятає, що увімкнув в автобусі склоочисники.

Показання свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що 1 січня 2009 року біля 6 год. 10 хв. він виїхав автобусом «Богдан» державний номер НОМЕР_2 з АТП м. Бучач та рухався по маршруту «Тернопіль - Коропець». Через с. Зубрець повз млин проїжджав близько 6 год. 20 хв. На зупинці в салон автобусу сіла дівчина, яку проводжав хлопець. Він доїхав автобусом до с. Коропець і о 7 год. 20 хв. повертався назад до м.Тернополя. У зворотному напрямку проїжджав через с. Зубрець о 7 год. 50 хв. По дорозі нічого підозрілого не побачив. Вважає, що повертаючись через с. Зубрець в напрямку м. Тернополя, не помітив на дорозі плями крові, тому що була незначна заметіль і ця пляма могла бути прикрита шаром снігу. Наступного дня у автотранспортному підприємстві в м. Бучачі бачив ОСОБА_1 , який розпитувався його про події новорічної ночі в с. Зубрець.

Суд вірно оцінив показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ОСОБА_38 , які ствердили, що на дорозі вони не бачили лежачого потерпілого та у вироку зазначив, про те, що їхні показання не заперечують та не спростовують встановлених обставин. загибелі потерпілого ОСОБА_5 .

На обґрунтування свого висновку про винність засудженого ОСОБА_1 суд вірно прийняв до уваги та навів у вироку також:

Висновками судово-медичної експертизи №16/1 від 30 січня 2009 року з якої вбачається, що смерть потерпілого ОСОБА_5 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломами кісток черепа та крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку. Характер перелому кісток черепа і виявлення при розтині трупа особливостей ушкодження голови дають підставу висловитись про одномоментне утворення ушкодження голови під час динамічного косо-поперечного стиснення її з великою силою між площинами, якими було дорожнє покриття та, найбільш вірогідно, деталі нижньої частини автомобіля, при оберненій до дорожнього покриття правій половині обличчя. При цьому тіло в цей час знаходилось в горизонтальному положенні, про що свідчить повна відсутність ушкоджень на тулубі та ногах потерпілого. На тілі трупа ОСОБА_5 не виявлено ознак боротьби та самозахисту. Виявлена у ОСОБА_5 травма голови не могла бути отримана внаслідок його падіння «з висоти власного зросту». Виявлені на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження не могли бути спричинені внаслідок нанесення ударів руками та ногами.(т.1 а.с.235-239).

Висновки комплексної транспортно-трасологічної та медичної експертизи №41/5-110/09 від 31.03.2009 року, з яких вбачається, що механізм утворення черепно-мозкової травми у ОСОБА_5 і встановленні при огляді автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 пошкодження і особливості його виступаючих нижніх передніх частин та днища, на деталях якого виявлено кров потерпілого, свідчать про спричинення потерпілому травми голови саме цим транспортним засобом (т.2 а.с.249-280).

Висновки вказаних судових експертиз належно аргументовані з наукової точки зору, відповідають фактичним обставинам справи та не суперечать іншим зібраним у справі доказам, а тому така оцінка їх судом є правильною, оскільки вони підтверджуються сукупністю інших доказів. Твердження захисника Комницького О.В., викладені у апеляції про те, що висновки цих експертиз не дають відповіді на всі запитання, не описують всіх тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_5 , а описова та резолютивна частини висновку судово-медичної експертизи суперечать один одному детально перевірені судом першої інстанції під час слухання справи та колегією суддів під час апеляційного розгляду справи і не знайшли свого підтвердження.

Протоколи огляду мобільних телефонів засудженого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 та роздруківки проведених ними розмов, з яких вбачається, що виклик автомобіля таксі, яким керував ОСОБА_1 , здійснено о 5 год. 30 хв. 01.01.2009 року (т.2 а.с.105,107,113,129).

Не допущено порушень закону при вилученні телефонів, огляді та вилученні предметів. Правовими підставами зазначених дій дослідчої перевірки від 4 січня 2009 року та слідчих дій було встановлення точного часу загибелі потерпілого ОСОБА_5 .

Колегія суддів не вбачає у їх проведенні порушень закону та упередженості з боку органів досудового слідства, як про це зазначає у своїй апеляції захисник ОСОБА_43 .

Протокол огляду диспетчерського журналу таксофірми «Атас», з якого вбачається, що 01 січня 2009 року зафіксовано виконання замовлення автомобілем таксі з позивним номером «8», на якому працював засуджений ОСОБА_1 , клієнта з номером мобільного телефону, який належить свідку ОСОБА_6 (т.2 а.с.202-204).

Протокол огляду місця події від 1 січня 2009 року, з якого вбачається, що на проїзній частині автодороги в с. Зубрець (навпроти млина), на зустрічній смузі руху транспортних засобів в напрямку з м. Бучача до с. Зубрець виявлено пляму бурого кольору, подібну на кров, довжина якої становить 2,4 м. (т.1, а.с.16-20).

Висновок судово-імунологічної експертизи № 2-235/09 від 12 лютого 2009 року, з якого вбачається, що виявлена на дорозі речовина темно-бурого кольору є кров`ю людини і, судячи з групової належності, може походити від потерпілого ОСОБА_5 (т.2 а.с.181-183).

Протокол огляду транспортного засобу від 5 січня 2009 року, з якого вбачається, що на автомобілі «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 виявлено та вилучено в передній правій частині облицювання передка (фартуха) потертість із відшаруванням шару бруду і вертикальними відбитками, схожими на структуру тканини. В правій частині потертості міститься вм`ятина з напрямком деформуючого зусилля знизу-вверх та дещо ззаду-наперед. На внутрішній закраїні диску переднього правого колеса спостерігається потертість з відшаруванням шару бруду та нашаруванням речовини бурого кольору. На правій боковій поверхні захисту двигуна спостерігається така ж потертість з відшаруванням шару бруду та нашаруванням речовини бурого кольору (т.1 а.с.152-163).

Суд оцінив зазначений доказ у сукупності з іншими, давши йому вірну правову оцінку про те, що долучені до справи докази здобуті законно, і вірно прийняв їх та послався у вироку.

Висновки судово імунологічної експертизи № 2-19/09 від 12 січня 2009 року, з якої вбачається, що речовина, виявлена на днищі автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 , а саме у змивах з внутрішньої закраїни диску переднього правого колеса, з правої бокової поверхні захисту двигуна та у зішкрябі нашарування ґрунту з передньої частини підкрильника переднього правого крила, є кров`ю (т.1 а.с.188-191).

Висновки генотипоскопічної експертизи № 20-35 від 3 лютого 2009 року, з яких вбачається, що при дослідженні змиву з захисту двигуна автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки. Генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_5 співпадають з генетичними ознаками, крові у змиві з захисту двигуна, при цьому ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, знайдених у вказаних об`єктах зустрічається не частіше ніж у 1 з 520 млрд. осіб (т.1 а.с.201-206).

Протокол огляду верхнього одягу та взуття, в яких був одягнений потерпілий ОСОБА_5 від 4 січня 2009 року, з якого вбачається, що на предметах виявлено відсутність пошкоджень чи слідів, характерних для боротьби (т.1 а.с.102-112).

З протоколу огляду вбачається, що у зазначеному одязі потерпілий ОСОБА_5 був доставлений у медичний заклад. Оглянутий одяг, у тому числі спортивна в`язана шапка темно-синього кольору відповідно до вимог ст. ст. 78, 79 КПК України, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи.(т. 1 а.с. 113) Порушень закону, на які посилається захисник ОСОБА_44 , не допущено.

Висновки судово-трасологічної експертизи № 1-154/09 від 17 лютого 2009 року, з якого вбачається, що слід, виявлений при огляді автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 , залишений об`єктом з тканини з однотипним (однаковим) малюнком структури матеріалу, як і у спортивній в`язаній шапці, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_5 (т.1 а.с.210- 214).

Висновки експертизи технічного стану транспортного засобу № 5-55/09 від 16.02.2009 року, з якого вбачається, що автомобіль «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної події знаходився у технічно справному стані і несправностей, по причині яких він міг вийти з-під контролю водія, не виявлено (т.2 а.с. 188-195).

Висновки автотехнічної експертизи № 5-58/09 від 18 лютого 2009 року, з якого вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21043» мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування чи застосування маневру об`їзду перешкоди уникнути наїзду на пішохода. Причиною настання даної дорожньо-транспортної події є факт невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-21043» вимогам п.п.1.10. (в частині визначення поняття «перешкода для руху»); 12.3 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с.225-230).

Враховуючи фактичні обставини розвитку дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість у засудженого ОСОБА_1 уникнути наїзду на пішохода полягала у виконанні ним технічних вимог Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія транспортного засобу цим вимогам при зазначених вихідних даних у постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору, і була причиною наїзду на пішохода.

Суд ретельно проаналізував та перевірив вихідні дані, надані органом досудового слідства на дослідження судово-автотехнічної експертизи отримані внаслідок огляду місця події від 1 січня 2009 року (т.1, а.с.16-20), висновки експертизи технічного стану автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної події (т.2 а.с. 188-195), під час відтворення обстановки та обставин події злочину з участю свідка ОСОБА_6 (т.1 а.с.216-220), дані гідрометеорологічної служби (т. 2 а.с. 55) та обґрунтовано прийшов до висновку про те, що вони відповідають дійсності, а твердження захисника ОСОБА_44 в судовому засіданні про розбіжності у замірах щодо місця наїзду на потерпілого ОСОБА_5 є надуманими. Твердження захисника Комнацького О.В., викладені в апеляції про те, що суд не дослідив і не проаналізував вказані докази не відповідають дійсності.

Суд вірно відхилив та не прийняв до уваги в якості належного доказу подану захисником довідку експерта-автотехніка ОСОБА_45 №03 від 03.03.2010 року, оскільки зазначені у ній дослідження проведені поза процесуальним розглядом справи на підставі вибіркових вихідних даних, наданих захисником Комнацьким В.О.

Аналіз і оцінка наведених доказів, які повно і всебічно перевірялися в судовому засіданні, дає підстави колегії суддів вважати обгрунтованим висновок суду про доведеність обвинувачення засудженого ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового і судового слідства- перевірені всі можливі версії загибелі потерпілого ОСОБА_5 , у тому числі вбивство іншими особами, як про це зазначено у апеляції засудженого ОСОБА_1 .. Зібрані докази беззаперечно вказують, що смерть потерпілого ОСОБА_5 настала внаслідок наїзду на нього саме автомобілем «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував підсудний ОСОБА_1 .

Суд вірно критично оцінив показання засудженого ОСОБА_1 про те, що наїзду на ОСОБА_5 не вчиняв, оскільки вони суперечать дослідженим в суді доказам, не відповідають дійсним обставинам справи, а тому розцінив як дані з метою уникнути від відповідальності за вчинений злочин.

Під час досудового слідства проводилась перевірка і версії про наїзд на потерпілого іншим транспортним засобом. У зв`язку з цим проведені огляди всіх транспортних засобів, що могли перебувати на місці події у час ймовірної загибелі потерпілого ОСОБА_5 , допитані свідки з цього приводу.

Колегія суддів не вбачає упередженості органів досудового слідства щодо засудженого ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням цих слідчих дій, як і у тому, що у анкетних даних обвинувального висновку зазначено відомості про судимість ОСОБА_1 . Тернопільським обласним судом за ч. 1 ст.77 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, що дійсно мала місце у 1975 році.

Колегія суддів вважає, що органами досудового слідства вчинено всі можливі та необхідні слідчі дії, вжито всі заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, а тому підстав для направлення справи на додаткове розслідування немає.

Не допущено органами досудового слідства і порушень кримінально-процесуального закону на які у апеляції посилається захисник Комнацький О.В.. Зокрема, кримінальна справа порушена 4 січня 2009 року за ч. 2 ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспортної події внаслідок якої загинув потерпілий ОСОБА_5 , а коли у справі було встановлено особу, що вчинила злочин засудженого ОСОБА_1 , який виявився депутатом Бучацької районної ради п`ятого скликання, 2 березня 2009 року, відповідно до вимог Закону України Про статус депутатів місцевих рад прокурором Тернопільської області порушено кримінальну справу стосовно нього. Підстав для допиту засудженого ОСОБА_1 у якості підозрюваного у цей період не було і його процесуальні права не порушені. Заступником начальника відділу по розслідуванню ДТП СУ УМВСУ в Тернопільській області Шуляром Б.О. справа прийнята до провадження 4 січня 2009 року (т. 1 а.с. 4) на підставі письмового розпорядження заступника начальника УМВСУ в Тернопільській області (т.1 а.с. 14). Твердження захисника Комнацького О.В. про допущені порушення вимог кримінально-процесуального закону при порушенні кримінальної справи, прийняття її до свого провадження та виконанні окремих слідчих дій, що привели до порушення прав на захист засудженого ОСОБА_1 - безпідставні.

Не знайшли свого підтвердження і твердження захисника Комнацького О.В. про упередженість суду під час судового розгляду справи. При перевірці справи апеляційним судом не виявлено обставин, які могли б свідчити про проявлену необ`єктивність при судовому розгляді справи. Заявлене засудженим ОСОБА_1 клопотання про відвід головуючого судді (т. 4 а.с. 94) вирішено 25 лютого 2010 року головою Бучацького районного суду після відповідної перевірки (т. 4 а.с. 99), інші його клопотання та захисника Комнацького О.В. вирішено судом відповідно до вимог ст. 273 КПК України.

З матеріалів справи, протоколу судового засідання вбачається, що досудовим слідством і судом досліджено усі обставини, які мали значення для правильного вирішення справи і даних, які б свідчили про упередженість органів досудового слідства та суду щодо засудженого ОСОБА_1 немає.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено будь - яких обставин, які не були предметом перевірки суду першої інстанції і вплинули б на висновок суду про винуватість засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочину та тягнули за собою скасування вироку, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляцій засудженого ОСОБА_1 та його захисника Комнацького В.О..

Не допустив суд порушень закону і при вирішенні питання про призначення покарання засудженому ОСОБА_1 . Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані щодо особи засудженого і обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним, достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Навів суд у вироку і мотиви часткового задоволення цивільного позову та стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 60 000 гривень моральної шкоди, виходячи з їх моральних страждань внаслідок втрати сина, як це передбачено кримінально-процесуальним і цивільним законодавством.

Разом з тим, суд повністю задовольнив цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та стягнув у їх користь солідарно з засудженого ОСОБА_1 та цивільного відповідача ОСОБА_2 21 582 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, матеріальна шкода стягується з особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, тобто правом власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди, тощо. За таку шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе несе організація-підприємство, якщо цей працівник перебуває в трудових відносинах.

З досліджених в судовому засіданні; характеристики виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 вбачається, що засуджений ОСОБА_1 характеризується як працівник, що перебуває з ним у трудових відносинах (т.2 а.с.88), разом з тим, з договору доручення без номера (т. 2 а.с. 89-92) вбачається, що підприємець ОСОБА_2 передав 12.08.2008 року засудженому ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-2104 у користування.

Крім зазначених доказів, що суперечать один одному, всупереч вимог ст. 22 КПК України, інші докази щодо перебування засудженого ОСОБА_1 у трудових відносинах з ОСОБА_2 не досліджено, що істотно вплинуло на правильність судового рішення про цивільно-правову відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду засудженого ОСОБА_1 та цивільного відповідача ОСОБА_2 .

За таких обставин, наведені в апеляції заступника прокурора Тернопільської області доводи про порушення вимог закону при вирішенні судом питання про цивільно - правову відповідальність засудженого ОСОБА_1 за заподіяну ним матеріальну шкоду обґрунтований, а тому вирок щодо вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню, а справа в цій частині направленню в той же суд на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляцію заступника прокурора Тернопільської області задовольнити, а засудженого ОСОБА_1 та його захисника Комнацького О.В. залишити без задоволення.

Вирок Бучацького районного суду від 16 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з засудженого ОСОБА_1 та цивільного відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасувати, а справу надіслати в Бучацький районний суд на новий судовий розгляд для вирішення в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок Бучацького районного суду від 16 квітня 2010 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Б. Стадник

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...