АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/437/13-к Номер провадження 11-кп/786/3/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.369-2 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Полтавської області кримінальну справу за апеляційними скаргами старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_13 , на вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, депутат Кременчуцької міської ради, не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 369-2 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючий, не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 369-2 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією ? всього належного йому майна.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює інженером з експлуатації житлового фонду КГЖЕП «Крюківське», не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 369-2 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? всього належного йому майна.

На підставі ст.ст. 75, 77 звільнений від відбування основного і додаткового покарання з випробуванням з іспитованим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_10 покладено наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути в дольовому порядку на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області процесуальні витрати пов`язані з проведення судової хімічної експертизи в сумі 980 грн.,а саме з ОСОБА_19 600 грн., ОСОБА_10 380 грн.

Скасовано арешт на майно належне ОСОБА_10 .

Вирішено долю речових доказів.

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.

Депутат Кременчуцької міської ради ОСОБА_8 , виконуючи обов`язки заступника завідуючого відділом обліку та розподілу житлової площі виконкому Кременчуцької міської ради, головний інженер з експлуатації та ремонту житлового фонду комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» ОСОБА_9 в період роботи на цій посаді і після звільнення з неї та головний інженер з експлуатації та ремонту житлового фонду комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Крюківське» ОСОБА_10 за попередньою змовою з лютого по грудень 2012 року одержували неправомірну вигоду від громадян за вплив на прийняття рішення членами виконкому Кременчуцької міської ради про дозвіл на приватизацію займаних приміщень у гуртожитках, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обвинувачувані з 22.02.2012 року входили до складу громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради, а з 15.06.2012 року до складу робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках .

Так, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 отримали від громадян неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 55 426 грн. 48 коп., а спільно з ОСОБА_10 - 36 000 грн., а всього 91 426 грн. 48 коп., з яких ОСОБА_8 особисто отримав 70 748 грн. 08 коп., ОСОБА_9 - 11 078 грн. 40 коп., а ОСОБА_10 - 9 600 грн. при наступних обставинах.

У грудні 2011 року та червні 2012 року, точних дат, місць та обставин слідством не встановлено, ОСОБА_8 з метою особистого збагачення, схилив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до вчинення злочинів, запропонувавши їм вимагати і одержувати від громадян, які виявляли бажання приватизувати кімнати у гуртожитках, неправомірну вигоду за вплив на прийняття особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, рішень про затвердження протоколів засідань громадської комісії (а з 15.06 по 05.10.2012 року робочої групи) з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, згідно яких надавалися дозволи на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках для оформлення та видачі свідоцтв на право власності, а отримані таким чином грошові кошти, ділити між собою.

Зокрема, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повинні були виявляти осіб, що звертались з документами на приватизацію житла у гуртожитках та не проживають постійно у відповідних кімнатах або проживають на підставі обмінного ордеру. При цьому, роз`яснювати вказаним особам щодо неможливості приватизувати кімнати у гуртожитках з надуманих підстав, затримувати передачу на розгляд робочої групи документів цих осіб, тобто створювати умови, за яких громадяни вимушені були б надавати неправомірну вигоду, з метою запобігти шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, або ж безпосередньо ставити вимогу сплатити неправомірну вигоду, як умову позитивного вирішення питання про приватизацію житлових кімнат в гуртожитках.

Водночас, ОСОБА_8 повинен був направляти, осіб які звертались до нього з приводу приватизації житла у гуртожитках, до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому, і ОСОБА_9 , і ОСОБА_10 повинні були передавати ОСОБА_8 80 відсотків коштів, отриманих від громадян як неправомірну вигоду, а решту залишати собі.

Так, на виконання свого злочинного умислу, наприкінці лютого березні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_21 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття громадською комісією позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_4 , де зареєстрований та проживає останній, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів березня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) біля будівлі КГЖЕП «Автозаводське», що розташоване по вул. 60 років Жовтня, 80, у м. Кременчуці, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, одержав від ОСОБА_21 неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 14.03.2012 року становить 2395,5 гривень) за вплив на прийняття рішення членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_4 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_21 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 240 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 30.03.2012 року становить 1916,4 гривень) ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_4 , про що складено протокол №5 від 14.03.12 року Після цього, вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міської ради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_21 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №465 від 21.05.2012 року «Про затвердження протоколу №5 від 14.03.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_21 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_1 , секції № НОМЕР_2 , у гуртожитку по вул. Перемоги, 18, у м. Кременчуці.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у червні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_32 , яка діяла в інтересах своєї матері ОСОБА_33 , неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_5 , де зареєстрована та проживала її мати ОСОБА_34 , що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів наприкінці червня початку липня 2012 року, (точної дати слідством не встановлено), поблизу кафе «Стара башта» у м. Кременчуці, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, одержав від ОСОБА_32 , яка діяла в інтересах матері ОСОБА_33 , неправомірну вигоду у сумі 5000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_5 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_33 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 4 000 гривень ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_5 , де зареєстрована та проживала її мати ОСОБА_34 , про що складено протокол №2 від 04.07.2012 року. Після цього, вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_38 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №688 від 20.07.2012 року «Про затвердження протоколу №2 від 04.07.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_39 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_3 у гуртожитку по АДРЕСА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у липні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_40 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_7 , де зареєстрований та проживає останній, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва про право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів наприкінці липня на початку серпня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у сквері біля зупинки «Водоканал» у місті Кременчук, о 15 годині, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_40 неправомірну вигоду у сумі 8000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_7 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_40 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 6400 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_7 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_41 , про що складено протокол №3 від 01.08.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_42 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №861 від 07.09.2012 року «Про затвердження протоколу №3 від 01.08.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_43 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_4 у гуртожитку по АДРЕСА_8 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у липні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_44 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_9 , де зареєстрована та проживає остання, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів наприкінці липня початку серпня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у дворі одного з будинків по АДРЕСА_10 ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_44 неправомірну вигоду у сумі 7000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_9 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_44 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 5600 гривень ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_9 , де зареєстрована та проживала ОСОБА_44 , про що складено протокол №3 від 01.08.2012 року. Після цього, вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_44 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №861 від 07.09.2012 року «Про затвердження протоколу №3 від 01.08.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_44 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_5 у секції № НОМЕР_6 у гуртожитку по вул. Шевченка, 27, у м. Кременчуці .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у вересні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_45 , яка на підставі довіреності діяла в інтересах своєї двоюрідної сестри ОСОБА_46 , неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_11 , де зареєстрована та проживала ОСОБА_47 , що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів на початку вересня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у салоні автомобіля, який знаходився біля магазину «М`ясна лавка» по вул. Мічуріна у м. Кременчуці, близько 20 години, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_45 , яка діяла в інтересах ОСОБА_46 , неправомірну вигоду у сумі 8000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_11 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_46 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 6400 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_11 , де зареєстрована та проживала ОСОБА_47 , про що складено протокол №4 від 05.09.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_48 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1001 від 05.10.2012 року «Про затвердження протоколу №4 від 05.09.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_49 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_7 у гуртожитку по АДРЕСА_12 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у вересні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_50 , яка діяла в інтересах свого чоловіка ОСОБА_51 , неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_13 , де зареєстрований останній, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів вересня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у салоні автомобіля, який знаходився біля центру «Віком» за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43-Д, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_50 , яка діяла в інтересах свого чоловіка ОСОБА_51 , неправомірну вигоду у сумі 4000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_13 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_51 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 3200 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_13 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_52 , про що складено протокол №4 від 05.09.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_53 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1001 від 05.10.2012 року «Про затвердження протоколу №4 від 05.09.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_54 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_8 у гуртожитку по АДРЕСА_14 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у вересні 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_55 , неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_15 , де зареєстрована та проживає остання, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, 25.09.2012 року у салоні автомобіля, який знаходився біля буд. АДРЕСА_16 , близько 16 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_55 неправомірну вигоду у сумі 2400 гривень, 200 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2012 року становить 1598,6 гривень) та 100 ЄВРО (що за офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2012 року становить 1032,38 гривень), тобто загальною сумою 5030,98 гривень, за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_15 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_55 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди, а саме 2200 гривень, 100 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2012 року становить 799,3 гривень) та 100 ЄВРО (що за офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2012 року становить 1032.38 гривень), тобто загальною сумою 4031,68 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_15 , де зареєстрована та проживала ОСОБА_56 , про що складено протокол №5 від 26.10.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_57 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1151 від 16.11.2012 року «Про затвердження протоколу №5 від 26.10.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_58 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_9 у секції № НОМЕР_10 у гуртожитку по вул. Перемоги, 8, у м. Кременчуці.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у жовтні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_59 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_17 , де зареєстрований та проживає останній, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів в середині жовтня 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у салоні автомобіля, який знаходився біля пам`ятника Пушкіну на однойменному бульварі у м. Кременчуці, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_59 неправомірну вигоду у сумі 10000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_17 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_59 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 8000 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_6 у секції АДРЕСА_18 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_60 , про що складено протокол №5 від 26.10.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_61 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1151 від 16.11.2012 року «Про затвердження протоколу №5 від 26.10.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_62 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_11 у секції АДРЕСА_18 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у жовтні 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_63 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_19 , де зареєстрований та проживає останній, що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів осені 2012 року (точної дати слідством не встановлено) ОСОБА_9 тричі зустрічався з ОСОБА_64 біля будинку АДРЕСА_20 та, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від останнього неправомірну вигоду всього у сумі 5000 гривень (частками по 3000 гривень та двічі по 1000 гривень) за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_19 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_63 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 4000 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_19 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_65 , про що складено протокол №5 від 26.10.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_64 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1151 від 16.11.2012 «Про затвердження протоколу №5 від 26.10.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_66 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_12 у секції № НОМЕР_13 у гуртожитку по вул. Першотравневій, 39, у м. Кременчуці.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у листопаді 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_67 , який діяв в інтересах свого сина ОСОБА_68 , неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_21 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_69 , що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів осені 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у салоні автомобіля, який знаходився біля автовокзалу міста Кременчук ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_67 , який діяв в інтересах ОСОБА_68 , неправомірну вигоду у сумі 7000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_21 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_68 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 5600 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

За одержану неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечили прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_21 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_69 , про що складено протокол № 6 від 07.11.2012 року Після цього вказаний протокол був направлений на затвердження до виконкому Кременчуцької міськради, члени якого, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , будучи особами, уповноваженими на виконання функцій держави, усвідомлюючи, що робочою групою перевірено наявність законних підстав для приватизації ОСОБА_69 вказаної кімнати, безумовно прийняли рішення №1151 від 16.11.2012 року «Про затвердження протоколу №6 від 07.11.2012 року засідання робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках», що являлось підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

У подальшому, орган приватизації, а саме управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міськради на підставі вказаного рішення виконкому, підготував та видав ОСОБА_70 свідоцтво про право власності на кімнату № НОМЕР_14 у секції № НОМЕР_15 у гуртожитку по вул. Перемоги, 8, у м. Кременчуці.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у листопаді 2012 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_71 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_22 , де зареєстрована та проживає остання, що являлось би підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, в один із днів листопаду 2012 року (точної дати слідством не встановлено) у дворі буд. АДРЕСА_10 ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_71 неправомірну вигоду у сумі 8000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_22 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_71 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 6400 гривень ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 .

Проте, одержавши неправомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обіцянку вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання ОСОБА_72 дозволу на приватизацію кімнати, не виконали у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була викрита правоохоронними органами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у грудні 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, повторно, почали вимагати від ОСОБА_73 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_23 , де зареєстрована та проживає остання, що являлось би підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, 04.12.2012 року у салоні автомобіля, який знаходився біля будинку АДРЕСА_24 , близько 15 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_73 неправомірну вигоду у сумі 6000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_23 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_73 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 4800 гривень ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 .

Проте, одержавши неправомірну вигоду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обіцянку вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання ОСОБА_73 дозволу на приватизацію кімнати, не виконали у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була викрита правоохоронними органами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у листопаді 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_74 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_25 , де зареєстрована та проживає остання, що являлось би підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

06.12 та 10.12.2012 року в автомобілі, що знаходився біля кінотеатру «Зебра» по вул. Жовтневій у м. Кременчуці ОСОБА_75 , діючи за вказівкою ОСОБА_10 та не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , одержав від ОСОБА_74 гроші у сумі 8000 гривень (двічі частками по 5000 гривень та 3000 гривень), які вона передавала як неправомірну вигоду за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_25 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_74 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому ОСОБА_75 , передав вказані 8000 гривень ОСОБА_10 , який, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав їх як неправомірну вигоду за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_25 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_74 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку, що являлось би підставою для приватизації останньою цього житла у гуртожитку, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

Потім частину неправомірної вигоди у сумі 6400 гривень ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 .

Одержавши неправомірну вигоду, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обіцянку вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання ОСОБА_76 дозволу на приватизацію кімнати, не виконали у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була викрита правоохоронними органами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у жовтні-грудні 2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, почали вимагати від ОСОБА_77 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_26 , де зареєстрований та проживає останній, що являлось би підставою для приватизації вказаного житла, оформлення і видачі свідоцтва на право власності.

На виконання свого злочинного умислу, 10.12.2012 року у салоні автомобіля «FIAT LINEA», д.н.з. НОМЕР_16 , який знаходився біля будівлі Кременчуцького МБТІ Полтавської області за адресою: м. Кременчук, вул. Жовтнева, 27, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливою метою, повторно, одержав від ОСОБА_77 неправомірну вигоду у сумі 8000 гривень за вплив на прийняття членами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (особами, уповноваженими на виконання функцій держави) рішення про затвердження протоколу робочої групи щодо надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_26 , шляхом складання згаданого протоколу та внесення до нього ОСОБА_77 , як особи, якій надається дозвіл приватизувати вказану кімнату у гуртожитку.

В подальшому частину неправомірної вигоди у сумі 4000 гривень ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 .

Проте, одержавши неправомірну вигоду, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обіцянку вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, які входили до складу виконкому Кременчуцької міськради, шляхом прийняття робочою групою позитивного рішення про надання ОСОБА_78 дозволу на приватизацію кімнати, не виконали у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була викрита правоохоронними органами.

Не погодившись з вищевказаним вироком районного суду старший прокурор відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 , та його захисники ОСОБА_79 та ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_80 подали на нього апеляційні скарги. В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від послуг захисників ОСОБА_81 та ОСОБА_11 , та від поданих ними апеляційних скарг та разом із захисником ОСОБА_15 подали уточнену та змінену апеляційну скаргу, а обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від послуг захисника ОСОБА_82 та від його апеляційної скарги та разом із захисником ОСОБА_83 подав змінену та уточнену апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок в частині покарання призначеного судом першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, яке за своїм розміром є явно несправедливим та зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_8 утримання його під вартою з 10 по 11 грудня 2012 року через невідповідність таких висновків суду фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, при визначенні розміру покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не враховано, що кримінальні правопорушеннями ними вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, відносяться до категорії тяжких, значний розмір отриманої ними неправомірної вигоди та відсутність обставин, що пом`якшують їх покарання.

Крім того, необґрунтованим, як зазначає апелянт, є рішення районного суду про зарахування в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 часу тримання його під вартою 10 та 11 грудня 2012 року, оскільки у вказані дні ОСОБА_8 під вартою не тримався.

Враховуючи викладене апелянт просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 8-м років з конфіскацією всього належного йому майна. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 його утримання під вартою з 01 по 04 лютого 2013 року. Цим же вироком ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

В апеляційні скарзі, зміненій та доповненій, обвинувачений ОСОБА_8 та в його інтересах захисник ОСОБА_15 просять перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.3 на ч.2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме скоєння злочину вперше, визнання вини, щире каяття, позитивні характеристики, сімейний стан та тяжким станом здоров`я, пов`язаним з хронічним захворюванням бронхіальної астми IV ст. та легеневою недостатність ІІІ ст., які виключають перебування в місцях позбавлення волі.

Не заперечуючи факту отримання ним разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошей від громадян, пов`язаних з винесенням рішення робочої групи з надання дозволу на приватизацію житлових приміщень в гуртожитках та в тих обсягах, які є предметом даного кримінального провадження, ОСОБА_8 заперечує те, що нібито він був організатором та спонукав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до неправомірних дій.

Вказує, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 звернулись до нього з пропозицією щодо надання допомоги громадянам по наданню дозволу на приватизацію житлових приміщень гуртожитків та розподілом отриманих коштів порівну з кожним із них.

ОСОБА_84 також вважає, що відповідно до посадових інструкцій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не були йому підпорядковані, як виконуючому обов`язки заступника завідуючого відділом обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, так як він їх на роботу не приймав і не звільняв.

На переконання ОСОБА_8 , при отриманні грошей за приватизацію приміщень, до громадян, які проходять по даному кримінальному провадженню, що надали неправомірну вигоду, вимагання не застосовувалось, оскільки, надаючи неправомірну вигоду, останні були зацікавленими у незаконній, неправомірній поведінці службових осіб, прагнучи обійти закон та домогтися своїх незаконних інтересів по наданню дозволу на приватизацію.

Крім того, в апеляційній скарзі ставиться питання про повторне дослідження обставин щодо намагання обійти закон для приватизації житлових приміщень в гуртожитках громадянами ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , ОСОБА_91 , ОСОБА_56 , ОСОБА_65 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_21 , даних про особу обвинуваченого, його стан здоров`я, відповідно до медичних документів, які знаходяться в кримінальному провадження та виключають можливість знаходження його в місцях позбавлення волі, як особи, яка хворіє на даний час на бронхіальну астму IVст. та легеневу недостатність ІІІ ст., обставини щодо умов засідання робочої групи та витрат ним грошових коштів, отриманих від неправомірної вигоди на закупку інвентаря для роботи громадської комісії, проведення ремонту в приміщенні громадської комісії по вул. Шевченка м. Кременчука.

Свої зміни та доповнення мотивує правовою позицією своїх захисників, від послуг яких він відмовився, уклавши угоду з іншим захисником. У зв`язку з цим він відмовився і від апеляційних скарг, поданих в його інтересах захисниками ОСОБА_11 та ОСОБА_94 .

В апеляційні скарзі з внесеними змінами обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_13 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дії за ч. 3 ст. 369-2 КК України, просять оскаржуваний вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року змінити, застосувавши ст.ст. 75, 76, 77 ККК України, звільнивши його від призначеного йому основного та додаткового покарання з випробуванням.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти зазначають на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем проживання та попереднім місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працевлаштована, кримінальне правопорушення вчинив під впливом обвинуваченого ОСОБА_8 ,

Крім того, як зазначають апелянти, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що на досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, сума, яку одержав ОСОБА_9 в якості неправомірної вигоди є незначною.

Свої зміни та доповнення мотивує правовою позицією свого захисника ОСОБА_82 , від послуг якого він відмовився, уклавши угоду з іншим захисником. У зв`язку з цим він відмовився і від апеляційної скарги, поданої в його інтересах цим захисником.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши учасників судового провадження:

- прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_8 в частині призначених їм покарань та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_19 за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 369-2 КК України призначити покарання ОСОБА_8 , у виді позбавлення волі строком 8-м років з конфіскацією всього належного йому майна. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 його утримання під вартою з 01 по 04 лютого 2013 року.

- Відносно ОСОБА_9 апеляційну скаргу не підтримав.

- обвинуваченого ОСОБА_19 та його захисника ОСОБА_95 , які підтримали подану змінену апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили звільнити ОСОБА_8 від покарання за хворобою;

- обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_13 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу із внесеними змінами, та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, також просили застосувати відносно ОСОБА_9 . Закон України «Про амністію у 2014 році», як такого що має двох неповнолітніх дітей;

- обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_14 , які при прийнятті рішення поклалися на розсуд суду та просили в разі перекваліфікації дій обвинувачених пом`якшити покарання ОСОБА_10 ;

- дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши та перевіривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_19 та його захисника ОСОБА_95 ОСОБА_9 , та його захисника ОСОБА_13 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в одержанні неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, належним чином обґрунтовано у вироку та не оспорюється в апеляційних скаргах.

В той же час судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено та проаналізовано докази з приводу кваліфікуючої ознаки злочину, за яким обвинувачувалися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині щодо «поєднане з вимаганням такої вигоди».

Так, вимаганням неправомірної вигоди визнається її вимагання службовою особою з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того хто надає неправомірну вигоду, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів.

Зважаючи на це, предметом дослідження в судовому засіданні мала бути правомірність чи неправомірність вимог осіб, які надавали неправомірну вигоду обвинуваченим.

Всупереч цьому, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив зазначені обставини та не дав їм оцінки у вироку.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що особи, які надавали неправомірну вигоду, а саме: ОСОБА_56 , ОСОБА_47 , ОСОБА_69 , ОСОБА_21 , ОСОБА_90 , ОСОБА_65 , ОСОБА_88 , ОСОБА_73 , ОСОБА_52 та ОСОБА_34 надавали її з метою приватизації кімнат у гуртожитку на підставі обмінних ордерів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 86 Житлового кодексу, обмін жилими приміщеннями не допускається, зокрема, якщо жиле приміщення є службовим або знаходиться в гуртожитку.
Постановою Ради Міністрів Української РСР від 31 січня 1986 р. N31 «Про затвердження Правил обміну жилих приміщень в Українській РСР», затверджені Правила обміну жилих приміщень в Українській РСР.
Відповідно до п/п 6 п.12 цих Правил, обмін жилими приміщеннями не допускається, якщо жиле приміщення є службовим або знаходиться в гуртожитку.
Зважаючи на цю обставину, колегія суддів приходить до висновку, що відносно вказаних осіб не було вимагання неправомірної вигоди.
Крім цього, відповідно до листа директора КП «Квартирне управління» №01-10/163 від 27.08.2015 року, обмінні ордери та взагалі документи на приватизацію кімнат у гуртожитках громадян ОСОБА_96 , ОСОБА_73 , та ОСОБА_71 відсутні.
Відповідно до Положення про порядок передачі у власність громадян жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках м. Кременчука, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №578 від 15.06.2012 року, це Положення поширюється на громадян, які на підставах, передбачених законодавством, проживають більше 5 років в одному або декількох гуртожитках в межах міста Кременчука.
Відповідно до ч.3 цього Положення для підготовки на розгляд робочої групи з розгляду документів, поданих громадянами на приватизацію жилих приміщень в гуртожитках міста, заявником подаються такі документи:
1.Заява про прийняття документів на розгляд робочої групи;
2.Завірена копія ордера або інший документ, який засвідчує правомірність проживання в гуртожитку на відповідній житловій площі;
3.Довідка з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію за відповідною формою з зазначенням тимчасово відсутніх осіб, за якими зберігається право на житло;
4.Копії паспортів (стор.1, 2 та всі сторінки, на яких відмічено реєстрацію) заявника та дорослих членів його сім`ї, та копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей;
5.Довідка з КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» про наявність або відсутність у заявника та членів його сім`ї нерухомого майна на праві власності у м. Кременчуці;
6.Довідка з попереднього місця проживання (з 1993 року) щодо невикористаного права на безоплатну приватизацію житла заявником та членами його сім`ї;
7.Довідка з Кременчуцького обласного протитуберкульозного диспансера;
8.Копія трудової книжки або довідка з місця роботи (для працюючих).
Решта осіб, які надавали неправомірну винагороду, намагаючись приватизувати житлові кімнати в гуртожитках не дотримались зазначених вимог.
Так, допитані в судовому засіданні потерпілі: ОСОБА_97 - не змогла пояснити, які документи вона надала для приватизації, ОСОБА_41 - хоча і зазначав, що подав усі необхідні документи, але не зміг назвати які, ОСОБА_44 , також не змогла назвати які документи подавала.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , заперечував вимагання неправомірної вигоди, пояснивши, що у зазначених осіб були відсутні документи, необхідні для приватизації, тому ці особи і намагалися вирішити питання всупереч вимог чинного законодавства.

Заперечення обвинуваченого знайшли своє підтвердження.

Щодо ОСОБА_40 та ОСОБА_44 , які користувалися житловими кімнатами в гуртожитку на підставі ордерів, але такі ордери до матеріалів кримінального провадження органом досудового слідства не надані і сторони не заявляли клопотань про витребування таких документів.

Щодо ОСОБА_74 , яка користувалися житловою кімнатою в гуртожитку на підставі ордера, свідоцтво про право власності на цю кімнату отримала тільки 10 липня 2014 року, у зв`язку з проблемами по наданню відповідних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Окрім зазначеного, особи, які надавали неправомірну вигоду, притягувалися до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 369-2 КК України, але кримінальні провадження відносно них закриті на підставі ст.45 КК України, - у зв`язку з дійовим каяттям. Згідно зазначених ухвал суду, вказані особи добровільно надавали неправомірну вигоду, за вплив на прийняття рішення в їхніх інтересах.

Щодо ОСОБА_77 , який користувався житловою кімнатою в гуртожитку на підставі ордера, то як встановлено в судовому засіданні, він на час надання неправомірної вигоди прожив у цьому житлі менше 5 років, і приватизувати таке житло він не міг.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки складу злочину щодо вимагання неправомірної вигоди.

У зв`язку з цим кваліфікація дій обвинувачених підлягає зміні з ч.3 ст. 369-2 на ч.2 ст. 369-2 КК України.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо того, що він не був організатором і ініціатором отримання неправомірної вигоди від громадян за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, спростовується рядом доказів.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , даних ним в суді першої інстанції та підтверджених під час апеляційного розгляду, в яких він повідомив, що влітку 2012 року, точно дати він не пам`ятає, його викликав до себе в кабінет ОСОБА_8 , як член громадської комісії по приватизації та в.о. заступника начальника відділу розподілу житлової площі де сказав йому про те, що якщо будуть приносити документи на приватизацію кімнат з обмінним ордером, або якщо вони мають власне житло, не проживають в кімнатах чи здають їх в найм, то ці питання необхідно вирішувати безпосередньо через нього, приносити йому ці документи і він буде визначати скільки з цих людей необхідно брати грошей. Як правило ця суми була від 5 000 до 10 000 грн. в залежності від того, скільки вони зможуть дати. Розмір коштів кожного разу він погоджував з ОСОБА_19 , який дозволяв йому зменшити суму, яку він потім доводив до людини. При цьому, коли ОСОБА_19 сказав йому пропонувати сплатити гроші за позитивне рішення по приватизації він повідомив, що з отриманої суми він буде отримувати 20%, а інші 80% мав передавати ОСОБА_19 . Відмовити ОСОБА_19 він не міг, оскільки той мав значний вплив на посадових осіб і міг вирішити питання про його звільнення з роботи.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , даних ним в суді першої інстанції та підтверджених під час апеляційного розгляду, в яких він повідомив, що з 20 квітня 2009 року по 21 червня 2012 року він працював на посаді інженера КГЖЕП «Автозаводське».

Під час роботи на зазначеній посаді входив до складу громадської комісії з розгляду житлових питань Кременчуцької міської ради. З ОСОБА_8 познайомився в листопаді 2011 року, коли почалася приватизація малосімейних кімнат в гуртожитках. На той час ОСОБА_8 займав посаду заступника начальника відділу обліку та розподілу житла, та входив до складу громадської комісії з розгляду житлових питань при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради.
Приблизно в грудні 2011 року ОСОБА_8 викликав його в свій кабінет та повідомив, що коли в людей є обмінні ордери то він повинен пропонувати особам, які звертаються, сплатити гроші в розмірі 10000 гривень, але не менше 8000 грн. Якщо питання складне, тобто коли обмінний- ордер та людина не проживає в кімнаті чи на комусь з членів сім`ї є квартира, то сума має бути в межах 2000 доларів США. При цьому ОСОБА_8 , поставив йому умови, або він буде працювати на таких умовах або його виключать до кінця року зі складу громадської комісії і буде працювати нова людина, яка займеться цим питанням. За відсутності можливості іншого працевлаштування та знаходження на його утриманні непрацюючої дружини та двох дітей, він погодився на такі умови ОСОБА_8 . В подальшому вищевказані суми регулювалися в залежності від платоспроможності людей. Згідно домовленості 20% він залишав собі, а 80 % віддавав ОСОБА_8 .

Про головну роль ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину свідчать і інші докази.

Так із протоколу проведення ОТЗ (т.4 а.с.38-40), вбачається, як ОСОБА_8 дає вказівки ОСОБА_10 що робити.

Із протоколу проведення ОТЗ (т.4 а.с.111-112), телефонна розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , видно як ОСОБА_10 з`ясовує стосунки із ОСОБА_9 з приводу того, що він направив «клієнта» до ОСОБА_8 , а той передав йому. Вважає, що це несправедливо, але зробити нічого не може. Як вирішив ОСОБА_8 так і повинно бути.

Окрім зазначеного, як ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснювали, що вони неодноразово зверталися до ОСОБА_8 для з`ясування, яку суму необхідно пропонувати особі, яка звертається з питанням приватизації. І той погоджував чи не погоджував суму.

З приводу телефонних розмов з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та особами від яких отримував неправомірну вигоду, які зафіксовані під час оперативно технічних заходів, повідомив наступне.

По епізоду з ОСОБА_98 . Під час розмови з ОСОБА_8 уточнювалися питання щодо отримання від ОСОБА_40 коштів за надання йому дозволу на приватизацію кімнати, а під час розмови з ОСОБА_42 він домовлявся про зустріч з останнім, валюту в якій буде надана неправомірна вигода та повідомляв про надання комісією дозволу на приватизацію.

По епізоду з ОСОБА_21 . Під час розмови з ОСОБА_21 обговорювали суму, яку він мав передати в якості неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку.

По епізоду з ОСОБА_99 . Під час розмови з ОСОБА_8 уточнювались передача коштів ОСОБА_45 , а під час розмови з ОСОБА_100 він домовлявся про зустріч з останньою, суму неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку.

По епізоду з ОСОБА_101 . Під час розмови з ОСОБА_8 він повідомив останнього по згоду ОСОБА_63 на передачу коштів за надання дозволу на приватизацію кімнати, а під час розмови з ОСОБА_64 він домовлявся про зустріч з останнім, суму неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку.

По епізоду з ОСОБА_102 . Під час розмови з ОСОБА_10 він повідомляє останнього про те, що він домовився з ОСОБА_103 і вона дала йому кошти, а її документи ОСОБА_8 передав оформляти ОСОБА_10 безоплатно.

По епізоду з ОСОБА_104 . Під час розмови з ОСОБА_8 останній повідомляє його про направлення до нього ОСОБА_59 для вирішення питання приватизації кімнати в гуртожитку та вирішення питання отримання від нього за це коштів, а під час розмови з ОСОБА_61 він домовлявся про зустрічі для обговорення та передачі останнім суми неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку.

По епізоду з ОСОБА_105 . Під час розмови з ОСОБА_8 він повідомив останнього про те, що ОСОБА_106 відмовляється приймати від нього документи на приватизацію, а під час розмови з ОСОБА_107 він повідомив останнього про можливість позитивного вирішення питання приватизації кімнати, домовлявся про зустріч з останнім біля автовокзалу в м. Кременчуці.

По епізоду з ОСОБА_108 . Під час розмови з ОСОБА_8 він повідомляє останнього про те, що домовився з ОСОБА_73 про передачу коштів, а під час розмови з ОСОБА_73 він повідомляє останню про можливість позитивного вирішення питання приватизації кімнати, домовляється про зустріч для обговорення суми неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку.

По епізоду з ОСОБА_109 . Під час розмови з ОСОБА_8 останній повідомляє його про направлення до нього ОСОБА_55 для вирішення питання приватизації кімнати в гуртожитку та вирішення питання отримання від неї за це коштів, а під час розмови з ОСОБА_57 він домовлявся про зустрічі для обговорення суми неправомірної вигоди за надання дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку та направлення її в КЖЕП «Крюківське» для оформлення документів.

Під час розмов з ОСОБА_10 мова йшла про керівництво робочої групи, її роботу. Також мова йшла про ОСОБА_110 , який хотів вивести його зі складу робочої групи та самому стати її членом всупереч бажанню ОСОБА_8 та обіцянки ОСОБА_8 допомогти йому поновитися на роботі з метою подальшої співпраці. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 є організатором та головним учасником вчинення злочинних дій.

Призначаючи покарання всім обвинуваченим за вчинені злочини передбачені ч.2 ст. 369-2 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 65 КК України, відповідно якої, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить. Сам факт часткового визнання ним вини у суді апеляційної інстанції, не може бути розцінено як його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину повторно та вчинення злочинів групою осіб за попередньою змовою.

При призначенні покарання, суд також враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, хворіє на бронхіальну астму, а також те, що частину коштів отриманих як незаконна винагорода, ОСОБА_8 , витратив на ремонт робочого кабінету та приміщення де засідала робоча група.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , організував вчинення злочинів, розкаявся та визнав свою вину тільки в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі, оскільки не знаходить підстав для застосування більш м`якого покарання, ніж передбачено в санкції статті та вважає, що тільки таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вивчивши та проаналізувавши надані обвинуваченим документи про хворобу ОСОБА_8 , та про необхідність його звільнення від відбування покарання колегія суддів дійшла висновку, про те, що надані документи не дають підстав для звільнення його від відбування покарання як у зв`язку із хворобою так і за амністією.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу важку хворобу, може бути звільнена від покарання або від його відбування за умови, що інше тяжке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Зазначена, у наданих довідках обвинуваченим хвороба, хоча і відноситься до тих що зазначені в «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», але наявність у нього хвороби не підтверджено спеціальною медичною комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.

Медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні медичні комісії. Огляд хворого і розгляд матеріалів медичного обстеження здійснюється комісією після його обов`язкового лікування і ретельного обстеження в стаціонарних умовах.

У зв`язку з цим у суду відсутні будь які підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання.

Відсутні, також підстави для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.2 ст. 369-2 КК України, суд, також, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає його щире каяття та визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнає вчинення злочину повторно та вчинення злочинів групою осіб за попередньою змовою.

Зважаючи на роль обвинуваченого ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів розкаявся та визнав свою вину, колегія суддів вважає за необхідне призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі, оскільки не знаходить підстав для застосування більш м`якого покарання, ніж передбачено в санкції статті та вважає, що тільки таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_111 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_112 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно яких він не позбавлений батьківських прав (т.16 а.с.181-182).

Отже ОСОБА_9 підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та підлягає звільненню від покарання.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

У зв`язку з тим, що дії обвинувачених перекваліфіковано судом із ч.3 ст. 369-2 КК України на ч.2 ст. 369-2 КК України, пом`якшенню підлягає і покарання визначене ОСОБА_10 .

В решті вирок суду необхідно залишити без змін.

Зазначене в апеляційній скарзі прокурора з приводу виправлення дати перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою має бути вирішене в порядку передбаченому ст. 379 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_113 та обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2014 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в частині кваліфікації їх дій та призначення покарання, змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з ч.3 ст. 369-2 КК України на ч.2 ст. 369-2 КК України.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4