№ провадження 1-кп/646/121/2015
ВИРОК
ІЕНЕМ УКРАЇНИИ
30.06.2015 гроку м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003169 від 15.10.2013 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гатав`є Олексійовського району Белгородської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого до позбавлення волі: 23.06.2003 року за ч.2 ст.296 КК України до 2 років, із застосування ст..75 КК України, з випробуванням 2 роки; 18.03.2012 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років, із застосуванням ст..75 КК України, з випробування 2 роки, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в період іспитового строку, 14 серпня 2013 року, маючи у приватній власності гараж капітальної будівлі, розташований по АДРЕСА_1 , уклав зі своїм знайомим ОСОБА_5 усний договір оренди, згідно якого ОСОБА_4 передав у користування ОСОБА_5 вище вказаний гараж для зберігання особистих речей, а останній зобов`язався виплачувати ОСОБА_4 орендну плату в сумі 200,00 грн., щомісяця. При цьому, ключі від гаражу, згідно досягнутої між ними домовленості, залишилися в ОСОБА_4 та він у будь-який час надавав доступ до гаражу та речей у ньому ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 не був матеріально відповідальним за майно ОСОБА_5 , яке останній зберігав у гаражі. В період часу, з 14 серпня 2013 року по 14 жовтня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сумлінно виконували взяті на себе обов`язки.

В подальшому 14 жовтня 2013 року, у денний час,точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що в його гаражі, розташованому по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зберігає свої цінні речі, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого збагачення, не будучи матеріально відповідальною особою за майно потерпілого, таємно викрав з вказаного гаражу належне ОСОБА_5 майно, а саме: електродвигун, потужністю 11 кВт, електродвигун, потужністю 7 кВт, електродвигун, потужністю 3 кВт, станок точильний та станок розвідний, згідно товарознавчої експертизи №177 загальною вартістю 9464,00 грн. З місця злочину зник. Розпорядився викрадений на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 9464,00 грн.

Викладене підтверджується наступними доказами.

Сам ОСОБА_4 визнав себе винним повністю. Не оспорював факту таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_5 , при викладених обставинах, щиро покаявся, пояснив, що викраденим розпорядився на свій розсуд, а саме здав на металолом та витратив гроші на свої потреби.

Відповідно до ст. 349 КПК України кримінальне провадження розглянуто за правилами, передбаченими даною нормою, за відсутністю заперечень учасників судового провадження. Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд знаходить показання ОСОБА_4 достовірними, та такими, що узгоджуються з фактичними обставинами кримінального провадження, його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, доведеною, та вважає, що ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має середню освіту, неодружений, працездатний, однак офіційно не працює, раніше судимий за корисні злочини проти власності, має не зняту та не погашену судимість, скоїв новий злочин в період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, про що свідчать дані його показань, довідок, характеристики, повідомлень, копій вироків (кр.пр. а.с. 39-45).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття ОСОБА_4 , визнання вини.

Обтяжуючих обставин у ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, відношення обвинуваченого до скоєного, вказані дані про його особу, матеріальне та сімейне положення, обставини, які пом"якшують покарання.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а про судові витрати на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК Украини, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.03.2012 року в вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 - 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

.

СУДДЯ -