Справа 127/3078/14-к
Провадження 1-кс/127/1168/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 3 класу ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юрист 3 класу ОСОБА_3 , 18.02.2014 року, звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором відділу прокуратури Вінницької області про тимчасовий доступ до речей та документів. Клопотання мотивовано тим, що службові особи військової частини НОМЕР_1 , будучи наділеними адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження військовим майном плитами ПД 3-1.2 та ПАГ-14, відповідно до ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», пунктів 3.1.1, 3.1.3. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого наказом МО України № 300 від 16.07.97, були зобов`язані додержуватися Конституції України і законів України, чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати свої обов`язки, берегти державне майно, відповідальні за правильне використання, військового майна, тощо.

Однак, в листопаді 2013 року службові особи військової частини НОМЕР_1 вирішили стати на злочинний шлях, та використовуючи службове становище щодо дотримання порядку зберігання та використання державного майна, всупереч вимог вказаних вище нормативно-правових актів, привласнили військове майно - плити ПД 3-1.2 та ПАГ-14.

Так, згідно спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № Д-322/1/02 від 01.07.2013 було прийнято рішення про розформування військової частини НОМЕР_1 із подальшою передачею військових містечок № № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , де дислокувалась частина, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як цілісні майнові комплекси.

Усвідомлюючи про необхідність передачі військових містечок до

ІНФОРМАЦІЯ_3 як цілісні майнові комплекси, та те, що майно буде передано в січні 2014 року, тобто в зимову пору року, коли в силу погодних умов елементи благоустрою військової частини НОМЕР_1 такі як дороги та площадки для зберігання техніки, які облаштовані з плит ПД 3-1.2 та ПАГ-14, будуть вкриті сніговим покривом та не можливий візуальний огляд при їх передачі, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок держави, переслідуючи єдиний злочинний умисел на привласнення державного майна в період з жовтня по листопад 2013 року демонтували на території військової частини НОМЕР_1 в м. Гайсин Вінницької області дороги та площадки для зберігання транспорту, шляхом використання службових автомобілів та автокрану вилучивши з них плити ПД 3-1.2 в кількості 79 шт. вартістю 30099 грн. та плити ПАГ-14 в кількості 6 шт. вартістю 4245,3 грн., а всього військового майна на загальну суму 34344,3 грн.

В подальшому, доводячи свої злочинні дії спрямовані на привласнення державного майна до кінця, службові особи військової частини НОМЕР_1 повантажили плити ПД 3-1.2 в кількості 79 шт. та плити ПАГ-14 в кількості 6 шт. на автомобілі частини та вивезли їх за межі території військової частини НОМЕР_1 , розпорядившись ними на власний розсуд - реалізували їх невстановленим особам.

В ході досудового розслідування встановлено, що розвантаженням та завантаженням викрадених бетонних плит займався колишні військовослужбовці в/частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того встановлено, що транспортування плит здійснювалось за допомогою автомобіля «КРАЗ», що належить до в/частини НОМЕР_4 та обладнаний спеціальним тралом марки ЧМЗАП-9990. Згідно облікової документації вказаної в/частини, в період викрадення залізобетонних плит автомобіль «КРАЗ», що обладнаний тралом ЧМЗАП-9990, в період листопада-грудня 2013 року перебував у м. Гайсин, Вінницької області. Керував вказаним автомобілем військовослужбовець в/частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 .

Під час допиті телефон з номеров вказаних осіб у якості свідків встановлено, що ОСОБА_4 використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , ОСОБА_5 НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , ОСОБА_6 НОМЕР_8 .

Зважаючи на вказане, виникає необхідність отримати в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » інформацію щодо дзвінків за вказаними номерами за період з 01.09.2013 по 01.01.2014 з метою встановлення місцезнаходження військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 протягом орієнтовного періоду викрадення залізобетонних плит.

Вказана інформація може містити фактичні дані за якими можливо встановити факти та обставини вчинення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 злочину, що має значення у даному кримінальному провадженні. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених у ньому.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма. Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності представника відповідно до вимог ст. 163 КПК України.

Відповідно до ст. 107 ч.1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Суд, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Органами досудового розслідування встановлено, що розвантаженням та завантаженням викрадених бетонних плит займався колишні військовослужбовці в/частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того встановлено, що транспортування плит здійснювалось за допомогою автомобіля «КРАЗ», що належить до в/частини НОМЕР_4 та обладнаний спеціальним тралом марки ЧМЗАП-9990. Згідно облікової документації вказаної в/частини, в період викрадення залізобетонних плит автомобіль «КРАЗ», що обладнаний тралом ЧМЗАП-9990, в період листопада-грудня 2013 року перебував у м. Гайсин, Вінницької області. Керував вказаним автомобілем військовослужбовець в/частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 .

З протоколів допитів від 12.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , ОСОБА_5 НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , ОСОБА_6 НОМЕР_8 .

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що на час розгляду вищевказаного клопотання наявні достатні підстави для надання дозволу слідчому на тимчасовий доступ до документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », оскільки слідчим було доведено те, що вказані документи знаходяться в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та самі по собі або в сукупності із іншими документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім, того вказані документи можуть допомогти в розкритті даного злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 163, 164, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 3 класу ОСОБА_3 задовольнити.

Надати старшому слідчому Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юристу 3 класу ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (юридична адреса АДРЕСА_1 ) в друкованому та електронному вигляді з інформацією про з`єднання абонента стільникового зв`язку «вхідних та вихідних дзвінків», який користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_7 в період часу з 01.09.2013 по 01.01.2014 із відомостями: номер абонента А., Б., тип з`єднання, дзвінків нульової тривалості, IMEI мобільного телефону, який користувався абонент А і Б, азимут та адреса базової станції.

Зобов`язати ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » надати старшому слідчому Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юристу 3 класу ОСОБА_3 вищевказані документи.

У разі невиконання даної ухвали, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, суд має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала залишається в силі протягом одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя