Справа № 128/4413/14-к
ВИРОК
Іменем України
27 листопада 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
колегія суддів в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
за ст. 115 ч.1 КК України, -
ОСОБА_6 28.06.2014 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку своєї співмешканки ОСОБА_9 , де він проживав останніх 5 років та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив із останньою сімейну сварку на побутовому грунті. У ході виниклої суперечки, яка переросла у бійку, ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи та бажаючи цього, наніс їй множинні удари руками в різні частини голови, шиї та тулуба, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді синців та саден.
У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, взяв правою рукою кухонний ніж, який лежав на кухонному столі в кімнаті, де відбувалася бійка, та наніс вказаним ножем множинні удари в область грудей, живота, тулуба та кінцівок ОСОБА_9 , чим спричинив їй колото різані поранення грудей, живота, тулуба та кінцівок, від яких остання померла на місці події.
Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 496 від 15.07.2014 року трупа ОСОБА_9 , виявлено проникаючі, колото різані поранення грудей з ушкодженням серця, лівої легені; поверхневу рану голови, садна голови, шиї, грудей, синці шиї і лівої молочної залози; непроникаючі рани грудей, живота, рани правої руки та правої ноги. Рани грудей, живота, правої руки та правої ноги ОСОБА_9 спричинені від дії предмета, який мав колюче ріжучі властивості, можливо, ножа. Синці шиї, садна голови, шиї, грудей, спричинені від дії твердих тупих предметів.
Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від колото різаних поранень грудей з ушкодженням серця та лівої легені. Проникаючі колото різані поранення грудей з ушкодженням серця та лівої легені у ОСОБА_9 мали ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоять у причинному зв`язку із смертю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснивши, що з ОСОБА_10 він познайомився декілька років назад, коли працював в с. Парпурівці на будівництві. З того часу вони проживали в будинку покійної, зі слів останньої, йому відомо, що будинок оформлений на її дочку ОСОБА_11 . ОСОБА_10 приїжджала в село декілька разів на тиждень, так як працювала в м. Вінниці, а він доглядав за будинком та за господарством; разом вони прожили біля 5 років. Напередодні вбивства ОСОБА_10 , його сусід ОСОБА_12 попросив придивитись за будинком та господарством. По приїзду з міста ОСОБА_10 , прийшовши додому, почала варити борщ та попросила у нього випити, на що він заперечив, і сам пішов на город. По приходу з городу, він з`їв борщу та разом з жінкою випили «чекушку» горілки. Він побачив, що дружина була «не в настрої». Тоді він пішов до ОСОБА_13 , де випив ще спиртного, покосив трохи сіна, повернувшись до будинку, знову випив спиртного. По приходу додому, ОСОБА_10 запитала: «Де лазив?». Після чого між ними почалася сварка, жінка стала його виганяти з будинку, викидати речі. Тоді він пішов надвір перекурити, а згодом і ліг спати. За весь день він випив біля 700 грам горілки. Вночі, коли він прокинувся та захотів пити, виходячи з кімнати, зашпортнувся за щось. Включивши світло, побачив, що ОСОБА_14 лежала на підлозі в крові. Тоді він побіг до сусідів, щоб зателефонувати в міліцію та «швидку». Сусідка викликала «швидку», міліцію, а він сів на вулиці і чекав їх приїзду. Коли приїхала міліція, його взяли в наручники. Слідчий сам писав пояснення, обіцяв перейти на більш легку статтю КК України чи ст. 119 КК України, чи ст. 121 КК України. В послідуючому, під час досудового розслідування, він дійсно опізнав свого ножа, який був в нього в будинку і яким він часто користувався. Потерпілу ОСОБА_10 він не вбивав, у нього не було мотивів її вбивати, так як любив ОСОБА_15 , хоча вона була старшою за нього на 8 років. Під час досудового розслідування до нього в СІЗО приходили працівники міліції і погрожували йому, залякували, з метою дачі ним зізнавальних показів. Тому, спочатку, він і давав такі покази визнавав свою вину у вбивстві. Під час огляду місця події в домогосподарстві ОСОБА_9 працівники міліції нанесли на його нижню білизну та штани кров, яка була виявлена на трупі ОСОБА_16 ,. та надали це в послідуючому, як речовий доказ його причетності до злочину, залякували його, погрожуючи довічним позбавленням волі. Слідча дія по впізнанню ножа була з участю понятих. Ніж він впізнав. Те, що було зафіксовано в слідчому експерименті, він не читав тому, що не було часу у конвою. Скарг на незаконні слідчі дії а ні він, а ні адвокат не подавали. Обвинувачений стверджує, що він не причетний до вбивства ОСОБА_10 , вважає, що її вбив хтось інший, в зв`язку з чим просив суд виправдати його, ретельно дослідити матеріали справи та встановити справжнього вбивцю.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що знає обвинуваченого, оскільки її мати живе по сусідству з ОСОБА_18 . Вони часто чули сварки між ОСОБА_19 та покійною ОСОБА_15 . ОСОБА_19 випивав, і не рідко, ОСОБА_14 працювала в м. Вінниці, але часто приїжджала в село, працювала на городі та по господарству. 28.06.2014 року ОСОБА_15 з сумками приїхала в обід з міста. Вже пізніше, вона чула, що вони з ОСОБА_19 розмовляли на підвищених тонах (це було біля 18 19 год. вечора). Вночі вона не чула, щоб хтось кричав. Пам`ятає, що раніше бачила, як ОСОБА_14 бігла по вулиці, а за нею ОСОБА_20 , який шарпав її за плечі. Вона не може стверджувати, що покійна ОСОБА_10 зловживала спиртними напоями, зовні вона була нормальною, порядною людиною.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що з обвинуваченим знайома, як односельчани. ОСОБА_19 прийшов до неї 28.06.2014 року біля 24 год. 00 хв., попросив телефон, сам телефонував з нього в міліцію, говорив, що жінку вбили, що у неї вогнепальне поранення. ОСОБА_19 часто зловживав спиртним, а ОСОБА_14 була приємною та доброю жінкою. В ту ніч ОСОБА_20 був одягнутий в «тельняшку», якісь темні штани та гумові капці. Також, ОСОБА_20 розповідав їй про те, що у них в гостях був якийсь чоловік на ім`я « ОСОБА_22 » чи « ОСОБА_23 », вони всі троє вечеряли, а згодом він посварився з ОСОБА_15 , і пішов з хати. Коли повернувся, то побачив, що жінка в крові. Також ОСОБА_20 говорив їй про те, що довго ходив по сусідах, щоб викликати міліцію та «швидку», але йому відмовляли тому, що вважали, що він п`яний і в нього «біла гарячка».
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що знає ОСОБА_25 , оскільки живуть вони по сусідству. Вона живе в с. Парпурівці з 1985 року, з покійною ОСОБА_10 вони були подругами. Спочатку, коли покійна почала жити зі ОСОБА_26 , він був спокійним та добрим. Пізніше, чула, що ОСОБА_19 бив ОСОБА_15 , але сама не бачила цього. 28.06.2014 року ОСОБА_15 о 18 год. 10 хв. дзвонила до неї і говорила про те, що вони посварилися зі ОСОБА_26 і він вдарив її. При спілкуванні, ОСОБА_15 їй говорила про те, що любить ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_26 вона не знайома. Покійна ОСОБА_10 працювала в центрі реабілітації дітей інвалідів. Людмила була доброю, вона її характеризує виключно з позитивної сторони; її любили і діти інваліди, і батьки дітей. Знає про те, що у покійної був будинок в с. Парпурівці, на роботі ніхто не знав про те, що вона жила зі ОСОБА_26 , думали, що за господарством та будинком доглядають сусіди. Людмила часто їздила в село, обробляла город та мала там якесь господарство.
Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що знає обвинуваченого в зв`язку службовими обов`язками. На той час - 28.06.2014 року він працював оперуповноваженим Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області і виїжджав на виклик про вбивство. На під`їзді до будинку, він побачив ОСОБА_25 , який чекав їх на дорозі. Обвинувачений був нетверезим, на одежі були видимі плями крові, в будинку був безлад. ОСОБА_20 почав говорити про те, що він був на городі, копав картоплю, почав плутатися в поясненнях. Розповідав про те, що живе з потерпілою, він не є її чоловіком, а просто її співмешканець, будинок належить ОСОБА_16 . Знову говорив про те, що був на городі, коли прийшов, то ОСОБА_15 була вже мертвою. Він довго шукав від кого можна було зателефонувати, щоб викликати «швидку» та міліцію. Також ОСОБА_20 розповідав про те, що в цю ніч з потерпілою у нього була сварка, але плутався в поясненнях. Коли вони приїхали, то вже була глуха ніч, темно, слідів особливих він не бачив. Як вилучалися штани та ніж, також не бачив.
Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що працює слідчим Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області. На його чергуванні був виклик, і він будучи в групі, виїжджав на місце пригоди. ОСОБА_20 їх зустрів на дорозі, говорив, що довго не міг викликати «швидку» та міліцію. В будинку він побачив лежачу жінку на підлозі з запрокинутою футболкою, в області черевної порожнини було видно ножове поранення і кров, в кімнаті був безлад. ОСОБА_20 був знервований, ніби - то чогось боявся.
Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що вона є сусідкою покійної ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , який жив з останньою. В ту ніч, близько 23 год. 00 хв. чи 24 год. 00 хв. до неї приходив ОСОБА_20 , двері йому відкрила її мати, він розповідав про те, що в його ОСОБА_15 стріляли, просив телефон, але не дзвонив з нього.
Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що вона була знайома з покійною ОСОБА_10 , так як працювали разом. Вона спілкувалася з ОСОБА_15 тільки по роботі, подругами вони не були, ОСОБА_10 була нормальною, доброю людиною, про те, що вона жила зі ОСОБА_26 , на роботі ніхто не знав.
Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що працює судмедекспертом ВОБСМЕ і був присутнім при відтворенні обстановки та обставин події з участю ОСОБА_25 ; чув та бачив, як останній показував, розказував, як наносив удари. Один удар співпадав з тим, що він показав та локалізацією тілесних ушкоджень на трупі. Він, як експерт, не виключає можливості смертельного удару саме цим ударом. Причини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_20 також намагався пояснити, але з його слів це було незрозумілим. Також, обвинувачений пояснював, що наносив удари кухонним ножем з кольоровою ручкою, показував лише на один ніж.
Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_35 та зятем покійної ОСОБА_16 . За декілька днів перед смертю мати дружини ночувала в них, а потім поїхала в с. Парпурівці. Коли телефонувала до дружини, то та йому говорила, що у матері був пригнічений голос. Він особисто був проти спілкування тещі зі ОСОБА_26 , оскільки той часто був в нетверезому стані, вів себе неадекватно, і він бачив те, що покійна теща соромилася свого співмешканця.
Свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що знала покійну ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , так як живе недалеко від будинку ОСОБА_15 . Напередодні смерті останньої вона була в м. Києві, на заробітках. По приїзду, йдучи по селі, побачила ОСОБА_25 , який зайшов до неї в двір, попросив покурити, але вона його вигнала. Тоді він з нею алкогольних напоїв не вживав. Можливо пізніше і приходив ОСОБА_20 до них, але вона його не бачила, так як з хати не виходила.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченим, так як вони живуть в одному селі. В той день, коли вбили ОСОБА_10 , він з жінкою приїхав з ОСОБА_37 і одразу ліг спати. Коли ще йшов з електрички, то зустрів ОСОБА_25 , який попросив закурити та цікавився, чи є щось робити по господарству, на що він відповів, щоб брав косу та йшов косити. Чи приходив ОСОБА_20 до нього додому другий раз, він не знає тому, що був хворий і спав. Пізніше, чув від людей в селі про те, що ОСОБА_20 вбив свою жінку.
Свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що працює слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області. З обвинуваченим ОСОБА_26 знайомий в зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків при розслідуванні даного кримінального провадження. Він був присутній на виїзді, на місці пригоди, оглядав труп жіночої статі, жінка була в халаті, закинутому на грудях, без трусів, які знаходилися в іншому місці, була в бюстгальтері. ОСОБА_20 пояснював, що в той день він випив біля 1,5 літра спиртного, що це він вбив жінку, причиною чого були інтимні стосунки. Також пояснював про те, що прийшов додому після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_39 , і між ними почалася сварка, вони впали обоє, так як ОСОБА_15 була нижчою, але більшою за нього. Тоді зі столу впав ніж, який взяла ОСОБА_15 , а він взяв її руку з ножем. При дачі пояснень ОСОБА_20 постійно змінював покази, плутався в них, зокрема, як наносив тілесні ушкодження. Також розповідав про якогось чоловіка на ім`я « ОСОБА_40 » чи « ОСОБА_23 », який ніби то був у них в гостях. Розповідав про те, щоб допитати ОСОБА_41 , яка знає про те, що цей чоловік вдарив ОСОБА_15 . У ОСОБА_25 на трусах були плями бурого кольору, схожі на кров, спортивні штани теж були в крові. Кінолога на місці огляду події не було. Жодної слідчої дії без адвоката він з підозрюваним ОСОБА_26 не проводив. Йому вручались пам`ятки про його права. Скарг а ні від самого ОСОБА_25 , а ні від його адвоката ОСОБА_7 на його дії, не надходило. Нікого із співробітників міліції для залякування ОСОБА_25 в СІЗО він не посилав.
Свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що він був понятим при огляді речей обвинуваченого. Бачив, як оглядали речі ОСОБА_25 , його запросили бути присутнім при цій слідчій дії. В кабінеті було четверо чи п`ятеро осіб, йому повідомили, що ОСОБА_25 затримали, так як він підозрюється у вбивстві. Ніхто із присутніх психологічно не тиснув на ОСОБА_25 , він сам, добровільно роздягався до плавок, стояв посередині кабінету, а він біля столу, там ще був пакет з якимись речами. Це тривало біля 10-ти хвилин.
Свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що літом минулого року, коли він йшов по вул. Театральній в м. Вінниці, його зупинив працівник міліції та запропонував бути присутнім при виїмці речей. В кабінеті він бачив, як з пакету вилучали одяг, на якому була кров. Там були присутні два працівники міліції, ОСОБА_20 та ще один міліціонер. Чи був ще один понятий, він не пам`ятає. Працівники міліції пояснювали про те, що ці речі були вилучені у ОСОБА_25 , який нічого не говорив, зовні не був побитим і на нього не чинився ніякий тиск. Він особисто підписав протокол, де було зазначено про виїмку цих речей.
Свідок ОСОБА_44 суду пояснив, що він був запрошений працівниками міліції на проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 . До цього він обвинуваченого не знав і не бачив. ОСОБА_20 показував, як він вбивав жінку, це було в будинку, також говорив про те, що був у сусіда. Сам ОСОБА_20 був одягнутим у білу футболку та білі штани. В селі відеозйомки не було, а в кабінеті відеозйомка була. Ніхто із працівників міліції не розказував ОСОБА_45 , що потрібно говорити, і ніякого тиску на нього не чинилося. На протоколі проведення слідчого експерименту він, як понятий, поставив свій підпис.
Потерпіла ОСОБА_46 суду пояснила, що вона знайома з обвинуваченим ОСОБА_26 , так як він був співмешканцем її покійної матері. 29.06.2014 року її повідомили далекі родичі про ці події. Вона поїхала в село Парпурівці, не маючи ключа, через вікно, потрапила до будинку. Згодом, поїхала у м. Вінницю на експертизу, і там дізналася про смерть матері. Зі ОСОБА_26 вона знайома з 2009 року, вона негативно до нього відноситься тому, що він дуже неприємний, як в спілкуванні з людьми, так і в побуті; дуже відрізняється від її покійного батька. ЇЇ дід також дуже не любив ОСОБА_25 ; вона так і не розуміє чому мати вибрала його та проживала з ним. Після смерті діда у неї з матір`ю з цього приводу була сварка, і з того часу вона фактично не їздила в село. Вона пригадує, що ще раніше до цього, сусідка ОСОБА_47 телефонувала їй і повідомила про те, що ОСОБА_20 побив маму. Після цього вона дзвонила до матері, але та відповіла, що у них все нормально. Коли мама приїхала в м. Вінницю, то на ній були видимі сліди побиття. Зі слів сусідів в с. Парпурівці, вона чула, що мати зі ОСОБА_26 часто билися. Тепер вона розуміє, що мама, можливо, любила ОСОБА_25 в душі, але на людях завжди соромилася його. В той день, 28.06.2014 року, ввечері вона розмовляла з матір`ю по телефону, і мама була дуже знервованою, але п`яною вона не була. Останніх років три чотири мама спиртного не вживала. Пам`ятає, що по приїзду в село, в будинку всі речі були перекинуті, вона знайшла мамину сумку, де був паспорт, ключі від вінницької квартири, помада та ще якісь речі. ЇЇ мама була дуже доброю, жалісливою людиною, могла різко «вспилити», але так само різко і відійти. Біля приміщення СМЕ вона бачила ОСОБА_25 , який сам наперед говорив їй, що це не він вбив її матір, і тоді вона, будучи розлюченою, почала його обзивати. Цивільного позову вона до ОСОБА_6 а ні на досудовому слідстві, а ні під час підготовчого судового засідання в суді не пред`являла. Після дачі особистих пояснень в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_46 подала суду заяву, в якій просила подальший розгляд кримінального провадження проводити в її відсутність, участі в судових дебатах приймати вона не бажає, в разі визнання винним ОСОБА_6 , щодо міри покарання йому покладається на думку суду.
Допитавши обвинуваченого, свідків, потерпілу, дослідивши докази, зібрані та надані досудовим слідством та захистом, зокрема:
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до ст. 115 КК України, вбивство це винне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України, характеризується діянням посяганням на життя іншої особи; наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого; причинним зв`язком між вказаними діяннями та наслідками; факультативними ознаками (місце, час, спосіб, знаряддя, засоби, обстановка вчинення вбивства). Суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання незворотної смерті потерпілого. З цього моменту даний злочин вважається закінченим.
Тобто, безпосередня спрямованість на вчинення злочину означає, що особа розпочинає вчинення дій (бездіяльності), передбачених відповідною статтею Особливої частини КК (починає виконувати об`єктивну сторону злочину, ставить об`єкт кримінально правової охорони у стан безпосередньої небезпеки заподіяння йому істотної шкоди).
З огляду на обставини, встановлені в судовому засіданні та підтверджуючі їх докази, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_6 суб`єктивної та об`єктивної сторін складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить і зі змісту, і з спрямованості умислу ОСОБА_6 , враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, тілесних ушкоджень, попередню поведінку винного і потерпілої, їх взаємовідносини. Зокрема, суд бере до уваги характер відносин, які склалися між ОСОБА_6 та покійною ОСОБА_9 , а саме: часті сварки та бійки, що було підтверджено в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_46 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , а також письмовими доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.06.2013 року, згідно якого при житті ОСОБА_9 зверталася у Вінницький РВ УМВС України у Вінницькій області з заявою про прийняття мір до її співмешканця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем її проживання вчинив сварку в нетверезому стані, під час якої виражався нецензурною лайкою; відповідним офіційним застереженням ДІМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_55 щодо ОСОБА_6 про неприпустимість учинення насильства в сім`ї від 20.06.2013 року (т.2 а.к.п. 26 - 29).
В судовому засіданні встановлено, що не заперечується і самим обвинуваченим ОСОБА_6 , що 28.06.2014 року між ним та покійною ОСОБА_9 виникла сварка на побутовому грунті. В цей час як він, так і ОСОБА_10 , були в стані алкогольного сп`яніння. Самим обвинуваченим не заперечується факт смерті ОСОБА_9 з нанесенням їй тілесних ушкоджень, труп якої було виявлено в одній із кімнат будинку, де вони разом співмешкали: АДРЕСА_1 . Невизнання своєї причетності до вбивства та вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження в суді, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне ним. Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному заподіянні смерті ОСОБА_9 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: частково його власними показами, показами свідків, показами потерпілої, протоколом проведення слідчого експерименту з його участю, з участю захисника адвоката ОСОБА_7 , з участю спеціаліста ОСОБА_48 , в присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом до даного протоколу, з яких вбачається, як обвинувачений ОСОБА_6 послідовно, детально, в добровільному порядку, без будь якого примусу та тиску на нього, розповідає про події вечора 28.06.2014 року: про сварку, яка передувала даним подіям; про бійку, яка виникла між ним та ОСОБА_9 ; про свій емоційний стан, який був викликаний діями ОСОБА_9 , спрямованими на вигнання його з будинку та підсилений вживанням алкоголю; про кількість та локалізацію нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; зазначення про те, яким ножем і як коли потерпіла повернулася до нього спиною, він наносив їй удар в ділянку грудей на рівні серця, тримаючи при цьому ніж в горизонтальному положенні; а також пояснення ОСОБА_6 про те, що на той час в будинку, крім нього та ОСОБА_9 , інших осіб не було, після вчинення вбивства він вийшов на двір покурити та сидів на дивані біля входу, і за цей час ніхто із сторонніх осіб не проникав до будинку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні також підтверджується протоколом пред`явлення предмету для впізнання від 13.08.2014 року, коли при проведенні даної слідчої дії, з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та в присутності понятих ОСОБА_50 , ОСОБА_49 , на запитання слідчого, чи впізнає ОСОБА_6 кухонний ніж, яким він користувався для нарізання продуктів харчування за місцем свого проживання, серед зображених на фотознімках, ОСОБА_6 заявив, що із пред`явлених кухонних ножів, він впізнає ніж, зображений під номером 3 зверху донизу; саме даним ножем було вчинено ним умисне вбивство ОСОБА_9 (т.2 а.к.п. 50 - 51).
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним при проведенні слідчого експерименту в частині механізму нанесення тілесних ушкоджень кухонним ножем потерпілій ОСОБА_10 , співпадають з локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_9 відповідно до висновку експерта № 496 від 29.06.2014 року, а саме: проникаючі, колото різані поранення грудей з ушкодженням серця, лівої легені; поверхневу рану голови, садна голови, шиї, грудей, синці шиї і лівої молочної залози, непроникаючі рани грудей, живота, рани лівої руки та лівої ноги (т.2 а.к.п. 163 - 167), що і було підтверджено в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_56 , лікаря експерта ВОБСМЕ. Тобто, смерть потерпілої ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від колото різаних поранень грудей з ушкодженням серця та лівої легені, знаходиться в причинному зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в умисному заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень кухонним ножем в область грудей та наслідками, що настали від його дій.
Таким чином, суб`єктивне ставлення ОСОБА_6 виразилося в бажанні настання смерті потерпілій, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачаються інтелектуальні ознаки раптово виниклого прямого умислу, що полягають в усвідомленні суспільно небезпечного характеру своїх діянь та передбаченні їх суспільно небезпечних наслідків. ОСОБА_6 розумів значення своїх дій та повинен був їх розуміти під час вчинення правопорушення, також розумів значимість об`єкта посягання, яким є життя та здоров`я потерпілої, характер діяння, його соціальну шкідливість. Обвинувачений також мав чітке уявлення про те, що від його дій потерпілій неминуче настануть чи можуть настати певні суспільно небезпечні наслідки (нанесення тілесних ушкоджень з певною силою ножем, тримаючи його в горизонтальному положенні, в груди потерпілій), але своєю волею допускав настання вказаних наслідків, що полягають в позбавленні життя потерпілої. При цьому, суд також враховує, що суб`єктивна сторона даного злочину відображає процеси, які відбуваються в свідомості особи в зв`язку з вчиненням нею злочину і свідчать про спрямованість її волі та про її ставлення до суспільно небезпечного діяння та його наслідків, що в свою чергу повністю узгоджується з висновками амбулаторної судово психолого психіатричної експертизи від 14.07.2014 року на випробуваного ОСОБА_6 , згідно яких в період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_6 діяння, він на хронічне, психічне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливими розладом психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Суд також бере до уваги поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , з урахуванням його індивідуально психологічних особливостей, встановлених висновками амбулаторної судово психолого психіатричної експертизи від 14.07.2014 року, а саме: особистісна спрощеність, примітивність, емоційна неврівноваженість, егоцентрованість, образливість, психічна ригідність (негнучкість), зниження морально етичних якостей; зміни особистості, характерні для алкоголізованих осіб емоційна лабільність, нестійкість, егоцентрованість, зниження морально етичних якостей, яка передувала вчиненню ним злочину, а також емоційний стан ОСОБА_6 безпосередньо в момент вчинення злочину: емоційне збудження, яке характеризувалось відчуттям образи, злоби та потенціювалось станом алкогольного сп`яніння; який не вплинув на його свідомість та діяльність (т.2 а.к.п. 70 73, 75).
Аналізуючи вищевказані обставини, встановлені досудовим та судовим слідством, суд вважає, що дії ОСОБА_6 , які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень, носили цілеспрямований, а не оборонний характер, зважаючи на наявність в обвинуваченого лише легких тілесних ушкоджень: два садна лінійної форми (подряпини) в поперековій ділянці справа, згідно висновку судово медичної експертизи № 1041 від 31.07.2014 року (т.2 а.к.п. 147).
Згідно вимог законодавства України про кримінальну відповідальність, для правильної кваліфікації дій особи, яка обвинувачується в умисному вбивстві іншої людини, необхідно ретельно дослідити мотив вчинення злочину.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що мотивом вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, є вбивство на побутовому грунті.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невизнання ним вини в інкримінованому правопорушенні та твердження про те, що під час проведення досудового слідства на нього чинився психологічний тиск, залякування з боку працівників міліції з метою зізнання у вбивстві ОСОБА_9 та надання ним визнавальних показів, від яких під час судового розгляду обвинувачений відмовився, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Судом встановлено, що всі слідчі процесуальні дії зі ОСОБА_6 під час досудового розслідування проводилися в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 . З будь якими скаргами ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 на дії слідчого, а ні до прокурора, а ні до слідчого судді - не зверталися.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, при цьому застосовується такий принцип з урахуванням практики ЄСПЛ.
Відповідно до ч.2 ст.11 КПК України забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
Такі пояснення ОСОБА_6 та його поведінка, як було зазначено захисниками обвинуваченого адвокатами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні 09.09.2015 року, є його способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
З огляду на викладене, судом при розгляді даного кримінального провадження, за показами обвинуваченого щодо психологічного тиску на нього працівниками міліції з метою дачі зізнавальних показів під час досудового розслідування по факту вбивства ОСОБА_9 , було забезпечено оперативне та ефективне розслідування за даними заявами ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що права обвинуваченого ОСОБА_6 не свідчити проти себе та на правову допомогу було забезпечено державою та не було ні в який спосіб обмежено на стадії досудового слідства, а отже і відсутні порушення, згідно ст. ст. 3, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, доказ, наданий стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту від 13.08.2014 року, суд вважає належним та допустимим доказом.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 було подано клопотання про визнання доказу недопустимим. Дане клопотання мотивоване тим, що 12.08.2014 року слідчим ОСОБА_57 було проведено слідчу дію допит підозрюваного ОСОБА_6 в приміщенні ІТТ ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області; однак, згідно витягу з наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 115 о/с від11.07.2014 року, старший лейтенант міліції ОСОБА_38 , слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління УМВС України у Вінницькій області перебував у відпустці терміном 30 діб, починаючи з 14.07.2014 року по 12.08.2014 року; наказ керівника органу досудового розслідування про відкликання слідчого з відпустки, відсутній, тобто, зазначену слідчу дію було проведено з грубим порушенням вимог КПК України, і відповідно до ст. 87 КПК України він має бути визнаним недопустимим доказом.
З огляду на дані обставини, суд вважає дане клопотання обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 89 КПК України. Тому, суд визнає доказ, наданий досудовим слідством: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.08.2014 року, недопустимим.
Разом з тим, не дивлячись на заявлене захистом клопотання, відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд не в праві обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії особливо тяжких, обставини його вчинення, особу винного, те, що він раніше несудимий, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої вона просить покарати ОСОБА_6 на розсуд суду відповідно до закону.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_6 представляє підвищену суспільну небезпеку і його виправлення та перевиховання можливе при ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення комп`ютерно технічного, молекулярно генетичного, дактилоскопічних досліджень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання з 29.06.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення комп`ютерно технічного, молекулярно генетичного, дактилоскопічних досліджень в сумі 5418 грн. 00 коп.
поліетиленовий пакет синього кольору «BМW», в якому знаходяться: пакет експертної служби № 2105493, в якому знаходяться: чоловічі штани чорного кольору, джинсова куртка синього кольору, чоловіча футболка «тільняшка» у смужку чорного та білого кольору, плавки чоловічі сіро блакитного кольору; поліетиленовий пакет у візерунок у вигляді квітів синьо червоного кольору, в якому знаходяться: бюстгальтер чорного кольору та жіночий халат з короткими рукавами в малюнок бузково синього та білого кольору; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться кров ОСОБА_6 ; паперовий конверт жовтого кольору, в якому знаходяться спортивні штани синього кольору; пакет експертної служби № 0359971, в якому знаходяться жіночі труси чорного кольору; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться змив РБК з лівої ноги ОСОБА_6 ; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться змив РБК з лівої та правої руки ОСОБА_6 ; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться змив РБК біля трупа ОСОБА_9 ; пакет експертної служби № 0359967, в якому знаходяться синтетичні жіночі колготи сірого кольору;
поліетиленовий пакет жовтого кольору, в якому знаходиться: пакет експертної служби № 0822972, в якому знаходяться: аркуш паперу з відкопійованими слідами пальців рук, дактилокарти ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , скляна пляшка та полімерні пакети від попередніх пакувань; пакет експертної служби № 0822971, в якому знаходиться: полімерна пляшка, в якій упакований кухонний ніж; пакет експертної служби № 0383231, в якому знаходиться зразок крові трупа ОСОБА_9 ; пакет експертної служби №0383232, в якому знаходиться зразок крові підозрюваного ОСОБА_6 ; пакет експертної служби №038, в якому знаходяться: два шила із металевим стержнем та дерев`яною ручкою; пакет експертної служби № 1819009, в якому знаходяться: сім кухонних ножів, один канцелярський ножик та одна розкладна господарська пилка; два паперові конверти білого кольору, в яких знаходяться нігті ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться волосся трупа ОСОБА_9 ; паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться один сірник, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Пакет експертної служби №0436400, в якому знаходяться: сім карта «Лайф» червоного кольору та мобільний телефон марки «Нокіа» сірого кольору, які знаходяться в поліетиленовому пакеті жовтого кольору та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області передати потерпілій ОСОБА_58 .
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити попередній «тримання під вартою».
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: /підпис/
Члени колегії: /підписи/

Згідно з оригіналом.
Головуючий:
Секретар: