Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2014 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010232 від 07.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва про надання тимчасового доступу до документів, які становлять таємницю вчинення нотаріальних дій, та перебувають у справах приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу в Київській області ОСОБА_5 під реєстровими номерами 325 від 24.06.2014. та 347 від 15.07.2014., за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у вказаному провадженні.

У судовому засіданні, слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 4 ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.

Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, які містять банківську таємницю, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, становить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Як убачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2014 року до відділення № 26 м. Харкова Харківської обласної дирекції ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_6 для отримання за його вкладом відшкодування в сумі 200000 грн., але йому було повідомлено, що грошові кошти в сумі 2000000 грн. було отримано 26.06.2014 гр. ОСОБА_7 за довіреністю № 325 від 24.06.2014 від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. На, що ОСОБА_6 заявив, що ніякої довіреності на отримання відшкодування за вкладом у АТ ІНФОРМАЦІЯ_3 він нікому не видавав. 07.08.2014 року до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява від представника ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 про те, що невстановлена особа 17.07.2014 року перебуваючи в Оболонському відділенні № НОМЕР_1 Київської регіональної дирекції ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи паспортні та анкетні дані громадянина на ім`я ОСОБА_9 , шляхом використання довіреності під реєстровим номером 347 від 15.07.2014 від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала грошові кошти в сумі 200000 грн. за вкладом ОСОБА_10 21.07.2014 року до Печерського відділення № 7Київської регіональної дирекції ПАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася ОСОБА_11 для отримання за їївкладом відшкодування в сумі 200000 грн., але їй було повідомлено, що грошові кошти в сумі 2000000 грн. було отримано 17.07.2014 гр. ЗавгороднімО.В. за довіреністю № 347 від 15.07.2014 від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. На, що ОСОБА_11 заявила, що ніякої довіреності на отримання відшкодування за вкладом у АТ ІНФОРМАЦІЯ_3 вона нікому не видавала. На даний час виникла необхідність провести почеркознавчу експертизу довіреностей, що перебувають у справахприватного нотаріусаІрпінського міського нотаріального округу в ОСОБА_12 під реєстровими номерами325 від 24.06.2014. та 347 від 15.07.2014.

Дані обставини, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.

При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5, ч. 6 та ч. 7 ст. 163 КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання органу досудового розслідування за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 132, ст. 161 та абз. 2 ч. 6 ст. 163 КПК України, не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Порушень вимог Глави 10 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Глави 15 КПК України - тимчасовий доступ до речей і документів, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

Крім того, слідчи суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

З п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, випливає, що слідчий суддя повинен переконатися у тому, що захід забезпечення кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, який ідеться у клопотанні.

Слідчим суддею, у судовому засіданні, не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів становитиме особистий та надмірний тягар, тобто апріорі таке втручання не є свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення і відповідає справжнім інтересам суспільства.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, кореспондуються з вимогами ст. 132 КПК України, а тому воно підлягає задоволенню частково, а саме в частині надання тимчасового доступу, однак без вилучення оригіналів документів, оскільки слідчим не було доведено те, що без вилучення існує реальна загроза зміни, знищення речей або ж документів, а тому слідчий суддя вважає останнє таким, що суперечить в даній частині положенням п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити частково..

Надати розпорядження (забезпечити) слідчому СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 право тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у справах приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу в Київській області ОСОБА_5 під реєстровими номерами 325 від 24.06.2014 року та 347 від 15.07.2014 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Строк дії ухвали, не може перевищувати одного місяці з дня її постановлення.

Роз`яснити, особі, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Особа, яка зазначена в даній ухвалі слідчого судді, як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених речей і документів вказаній особі за умови пред`явлення копії цього судового рішення.

Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, або ж на вимогу останнього залишено копію вилучених документів.

У разі невиконання даної ухвали слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до інформації, яка міститься в оператора та провайдера телекомунікацій, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1