Справа № 405/1542/16-к
УХВАЛА

19.02.2016 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Кіровоградської області,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокуратуру Кіровоградської області невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудове розслідування. В обґрунтування скарги зазначив, що 15.12.2015 року ним подано заяву до Генеральної прокуратури України про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст.ст.364,367,372,375 КК України, яку спрямовано до прокуратури Кіровоградської області. В порушення вимог ст.214 КПК України відомості за даною заявою до Єдиного реєстру не внесено, начальником СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 за вих.№17-2721-16 від 28.01.2016 року повідомлено його про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку із невідображенням у зверненні об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень.

Вислухавши скаржника, який скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , який вказав про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки фактично у скарзі йдеться про незгоду із порядком проведення певних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні №0000001, а також про незгоду із підтриманням державного обвинувачення в суді під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті, вивчивши представлені матеріали слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про кримінальне правопорушення, яку спрямовано до прокуратури Кіровоградської області. В заяві зазначалось, що за наслідками розгляду кримінальної справи відносно нього за ч.1 ст.366,ч.1 ст.374, ч.3 ст.364 КК України, його було засуджено за ч.3 ст.364 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки, з позбавленням спеціального звання капітан міліції. 14.03.2014 року ухвалою Менського районного суду вирок Апеляційного суду Кіровоградської області приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до кримінального та кримінально-процесуального кодексу України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» з призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, а ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09.02.2014 року змінено покарання до 1 року обмеження волі. Звільнився 28.04.2014 року у зв`язку із закінченням строку відбування покарання. Його захисником подано касаційну скаргу на вирок апеляційного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року та вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2013 року, за наслідками розгляду якої ухвалою ВССУ від 08.07.2014 року вирок апеляційного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 19.08.2014 року прокурором ОСОБА_6 подано зміни до апеляції, а 02.10.2014 року апеляційним судом Кіровоградської області винесено ухвалу, у якій зазначено, що на початку судового розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги, у зв`язку з чим колегія суддів закрила провадження за апеляційною скаргою у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційної скарги. Вищезазначене свідчить про те, що прокурор ОСОБА_6 навмисно, діючи з метою приховання вчинених злочинів, передбачених ст.ст.364,367,372,375 КК України, вчинених слідчим прокуратури ОСОБА_7 , самим прокурором та суддями обох інстанцій, з метою запобігання винесення законного рішення Апеляційним судом, тим самим позбавила його права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди з держави від неправомірних дій посадових осіб, відкликавши апеляційну скаргу, подавши заяву №12-61/8871 вих.14 від 21.08.14. У зв`язку із такими діями на теперішній час на нього розповсюджується вирок суду першої інстанції, згідно якого на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки та позбавлено права займати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки з позбавленням спеціального звання. Отже, його двічі покарано за скоєння одного і того ж злочину.

28.01.2016 року за вих.№17-2721-16 начальником слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

Викладені обставини підтверджуються наданими до суду матеріалами, в зв`язку з чим вважаються встановленими.

При аналізі встановлених по справі обставин відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Зміст заяви ОСОБА_3 від 15.12.2015 року щодо відкликання прокурором ОСОБА_6 апеляційної скарги з метою запобігання винесення законного рішення Апеляційним судом, за яким останній повинен був виконати вказівки ВССУ та закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу злочину за ст. 364 КК України, тим самим позбавивши його права на відшкодування шкоди з держави, свідчить, що вона є заявою саме про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в ній містяться вказівки на фактичні обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає перевірці у встановленому законом порядку після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В зв`язку з цим, невнесення працівниками прокуратури відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 слід визнати таким, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України і свідчить про порушення передбаченого ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини права заявника на ефективний засіб правового захисту. Відтак, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, службові особи прокуратури Кіровоградської області, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, мають бути зобов`язані до вчинення дій, передбачених законом.

При цьому відзначається, що розгляд заяви ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» суперечить положенням ст. 12 вказаного Закону, згідно з якою дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством, а зазначення про те, що у зверненні не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, не ґрунтується на положеннях ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Кіровоградської області задовольнити.

Зобов`язати службових осіб прокуратури Кіровоградської області, повноважних на вчинення відповідних дій, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_3 від 15.12.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1