Провадження № 1-кп/646/685/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001994 від 17.09.2015 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою світою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.04.2011 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 04.01.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.2 ст.309, ст..71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 12.04.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 04.07.2014 року звільнений з місць позбавлення волі за ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році», у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

28 липня 2012 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , побачив незамкнене приміщення комори, де стояв велосипед сріблясто-синього кольору марки «Formula Lider Evolution», який належав ОСОБА_5 . Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після цього, діючи умисно, з корисливим мотивом, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду сріблясто-синього кольору марки «Formula Lider Evolution», та усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з приміщення комори вищевказаний велосипед, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 334 від 08.10.2015 складає 2 750 гривень 00 копійок. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення та в ході допиту надав суду показання як це викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, є раніше судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання винного судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий: 18.04.2011 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 04.01.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.2 ст.309, ст..71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 12.04.2013 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі та відповідно до довідки про звільнення серії ХАР №00374 04.07.2014 року звільнений від відбуванян покарання за ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році», а тому суд не застосовує правила ч.4 ст.70 КК України.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, прокурором під час розгляду справи та судових дебатів клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не заявлялось, а також враховуючи положення статті 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, обрання судом обвинуваченому запобіжного заходу за власною ініціативою за таких обставин не є можливим.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 100, 128, 369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за даним вироком суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1