АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1509/15 Справа № 191/3709/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному режимі (відео конференція) матеріали кримінального провадження №0000084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2014 року за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року,ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровськ, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
17 жовтня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Синельниківського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання п`ять років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року та остаточно призначено покарання п`ять років шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 17 травня 2014 року в період часу з 21 години 10 хвилин до 21 години 15 хвилин, перебуваючи на станції Синельникове -2 Придніпровської залізниці шляхом ривка, повторно, умисно висмикнув з лівої руки потерпілої ОСОБА_9 її жіночу сумочку в якій знаходилась картонна коробка з новим мобільним телефоном «Samsung Galaxy», вартістю 700 грн та скориставшись тим, що потерпіла була в розгубленому стані, висмикнув з її правої руки мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy GT-S5670», вартістю 790 грн, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 1490 грн, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання - 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року 2 роки позбавлення волі та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд через те, що кримінальне провадження розглянуто судом однобічно та необ?єктивно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, а апеляційну скаргу обвинуваченого вважав такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, при обставинах викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується показаннями, даними в ході судового слідства, а саме - протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 25.07.2014 року, під час якого ОСОБА_7 в присутності понятих вказав місце вчинення кримінального правопорушення (ст.Синельникове-2 Придніпровської залізниці) і зазначив, що близько 21 години 17 травня 2014 року проходячи між залізничними коліями побачив раніше незнайому йому жінку, в якої шляхом одночасного ривка висмикнув з лівої руки потерпілої ОСОБА_9 жіночу сумочку, в якій знаходилась картонна коробка з новим мобільним телефоном моделі «Samsung Galaxy», а з правої руки мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy GT-S5670», та почав бігти в сторону вокзалу ст.Синельникове-2, здійснивши посадку в приміський поїзд до ст. Чапліне (т.1 а.с. 144-150).

Вказані обставини підтверджені показаннями понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зазначили, що обвинувачений ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту добровільно та послідовно вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

Винуватість обвинуваченого підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_9 , даними нею у судовому засіданні, згідно з яким невідома особа відкрито викрала у неї два мобільні телефони (т.1 а.с. 14-15).

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікував за ч.2 ст.186 КК України.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого про однобічність та необ`єктивність судового розгляду є необґрунтованими.

Твердження прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів також вважає безпідставними.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі посилається виключно на зазначені вище обставини, тобто мотивує незаконність вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного покарання через його м?якість. Інші обставини кримінального провадження прокурор не оспорює, однак його апеляційна скарга містить вимоги призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання - 5 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину.
З огляду на викладене, суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Синельниківського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: