Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1006/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2015 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23.07.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Початок строку 17.09.2009 року, кінець строку 17.09.2016 року,
залишено без задоволення спільне подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про застосування умовно дострокового звільнення.
За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Ленінського районного суду із поданням звернулися начальник Кіровоградської ВК управління ДПтС України (№6) та голова спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі звернулися до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_6 . Вказане подання мотивоване тим, що за період відбування покарання засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, сумлінною поведінкою, активною участю в благоустрої установи, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував. Ухвалою Ленінського районного суду від 11 вересня 2015 року, у задоволенні подання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув 2/3 строку покарання призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжкого. За час відбування покарання мав 12 стягнень, з яких 1 раз був поміщений до ДІЗО на 10 діб та 2 рази на 15 діб, має 3 попередження, 3 догани, 3 суворих догани. За таких обставин засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та обставина, що останній проявляв сумлінне ставлення до праці. В матеріалах подання наявна довідка, що засуджений за період відбування покарання працював та отримував заробітну плату лише по 3 місяці у 2013, 2014, 2015 роках, що свідчить тільки про формальне право на умовно-дострокове звільнення, і не є фактом зміни поведінки засудженого на кращу. За наведених обставин, до ОСОБА_8 не можливо застосувати статтю 81 КК України щодо його умовно-дострокового звільнення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з рішенням суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, звільнити його від відбування покарання умовно - достроково. Обгрунтовує свої доводи тим, що він за період відбування покарання сумлінною поведінкою, активною участю в благоустрої установи, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував. Зокрема брав активну участь у благоустрої установи, має заохочення. Здобув професію елетрозварювальника. Також вказує, що на протязі року він не мав стягнень, крім того, має тяжкі захворювання.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.
Частинами 1, 2 ст. 81 КК України регламентовано, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК частину призначеного судом покарання.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2010 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Начальник Кіровоградської ВК управління ДПтС України (№6) та голова спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі звернулися до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_6 . Вказане подання мотивоване тим, що за період відбування покарання засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, сумлінною поведінкою, активною участю в благоустрої установи, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2015 року, у задоволенні подання відмовлено.

Як вбачається з матеріалів подання. Засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжкого. За час відбування покарання мав 12 стягнень, з яких 1 раз був поміщений до ДІЗО на 10 діб та 2 рази на 15 діб, має 3 попередження, 3 догани, 3 суворих догани. ОСОБА_6 за період відбування покарання працював та отримував заробітну плату лише по 3 місяці у 2013, 2014, 2015 роках, що свідчить тільки про формальне право на умовно-дострокове звільнення, і не є фактом зміни поведінки засудженого на кращу.
За наведених обставин на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, сумлінною поведінкою і відношенням до праці. Адміністрація Кіровоградської ВК управління ДПтС України (№6) передчасно дійшла висновку про виправлення засудженого та необхідність звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2010 року, тому районний суд обгрунтовано не задовольнив подання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2