Єдиний унікальний номер 243/4082/15-к Номер провадження 11-кп/775/143/2015

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Колегія суддів апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області у м. Артемівську апеляційну скаргу прокурора Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12

по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000611,

на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Красний Лиман Донецької області, громадянка України, з середньою освітою, заміжня, має неповнолітню дитину 2003 року народження, не працююча, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1

засуджена за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 5733 грн. 50 коп, на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн.

Вироком встановлено, що обвинувачена вчинила злочин за таких обставин.

7 березня 2015 року в період часу з 14-00 години до 23-00 години ОСОБА_9 і її колишній співмешканець ОСОБА_13 на квартирі знайомого у м. Миколаївці спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 неодноразово виникала сварка.

В той же день о 23-00 годині ОСОБА_15 і ОСОБА_14 удвох пішли до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Приблизно о 23 годині 15 хвилин біля будинку № 75 по вул.. Радянській у м. Миколаївка між ними на грунті раніше виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_15 , перебувачи у стані алкогольного сп`яніння, двома руками штовхнула Варламовау грудну клітину, після чого останній впав на землю,однак продовжував висловлювати на адресу ОСОБА_15 образливі слова. В цей момент у ОСОБА_15 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство останнього, діючи умисно, ОСОБА_15 підійшла до лежачого на землі потерпілого, присіла біля нього та закрила своєю правою рукою йому рот, однак останній ніяк не відреагував на ці її дії, продовжуючи словесно ображати обвинувачену. Доводячи до кінця свій протиправний умисел,спрямований на вбивство, ОСОБА_15 схопила двома руками за шию ОСОБА_14 та застосовуючи фізичну силу рук, надавила на його шию, при цьому їх стискаючи та утримувала останнього в такому положенні до того моменту поки через декілька секунд потерпіли й не перестав подавати будь-які ознаки життя. Своїми навмисними діями ОСОБА_15 спричинила ОСОБА_14 групу саден лінійної та напівлінійної форм на шкірі лівої передньої поверхні шиї на рівні середини і верхнього краю щитовидного хряща, групу саден на шкірі правої передньої поверхні шиї на рівні середини і верхнього краю щитовидного хряща,масивні і дрібноочагові інфільтруючи крововиливи в м`яких тканинах шиї,згинальний переломо-вивіх лівого великого рога під`язикової кістки з крововиливами навколо, розгинальний перелом правого верхнього рога щитовидного хряща з крововиливом навколо. Від дій обвинуваченої ОСОБА_14 помер на місці скоєння злочину, причиною його смерті стала механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї руками - удавлення руками.

У апеляційній скарзі прокурор просить винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_15 більш тяжке покарання 9 років позбавлення волі. Посилається на те, що суд в недостатній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини. Що обтяжують покарання. Вважає, що призначене судом покарання є несправедливим внаслідок м`якості.

У апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_11 просить вирок скасувати і винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_15 максимальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК, та стягнути моральну шкоду у тому обсязі, як заявлено потерпілою. Посилається на те, що призначене судом мінімальне покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину і є несправедливим. Також суд безпідставно зменшив суму, що підлягала стягненню з засудженої на відшкодування моральної шкоди.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд допустив неповноту, оскільки належно не перевірив доводи обвинуваченої, що вона залишила потерпілого живим. Суд не перевірив і, чи не міг потерпілий після отримання тілесних ушкоджень самостійно переміститися. Не спростовано, що ОСОБА_14 могла задушити інша невстановлена особа.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляції, представника потерпілої та потерпілу, які підтримали доводи апеляції, захисника, який підтримав доводи своєї апеляції, обвинувачену, яка підтримала доводи апеляції захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_15 умисного вбивства за обставин, як вони встановлені вироком суду першої інстанції, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Доводи апеляції захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту дослідження матеріалів справи безпідставні.

Так, сама обвинувачена визнала, що 7 березня 2015 року ввечері вона і потерпілий спільно вживали спиртні напої. Між ними неодноразово виникали обопільні сварки. На вулиці недалеко від дачі ОСОБА_14 останній вкотре став її ображати. Вона штовхнула потерпілого, а коли останній впав, закрила йому рота рукою, а потім обома руками здавила його шию руками і утримувала деякий час (кілька секунд), поки не почула храп.

Суд першої інстанції належним чином дослідив і проаналізував у вироку усі докази, які вказують на час, місце вбивства та його спосіб.

Як убачається з протоколу огляду місця події, біля будинку АДРЕСА_3 на дорозі було виявлено труп ОСОБА_13 , 1972 року народження. На трупі в області шиї зафіксовано наявність подряпин. (а.с. 45)

Згідно даних протоколу огляду трупа ОСОБА_13 , проведеного працівниками міліції за участю судово - медичного експерта, було зафіксовано перебування трупа лежачого на спині,з розкинутими у сторони руками та зігнутими у колінах ногами. На трупі було надіто куртку чорну болоневу, сірий світер з блакитною смугою, джинсові штани сірого кольору, кросівки чорного кольору. На шиї трупу зліва зафіксовано наявність подряпин. ( а.с.46-47)

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_14 наступила при явищах механічної асфіксії у результаті здавлювання органів шиї руками. Смерть ОСОБА_14 могла наступити за 7-9 годин до моменту огляду трупа на месці, де його було знайдено (08.03.15 р. о 07 год. 40 хв.) Потерпілий на момент смерті був у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню.

Дані огляду місця події та огляду трупа повністю узгоджуються з показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Судом було досліджено протокол проведення слідчого експерименту 11 березня 2015 року за участю ОСОБА_15 . Під час вказаної слідчої дії остання у присутності свого захисника, безпосередньо на місці скоєння злочину показала, що саме поблизу будинку АДРЕСА_3 мав місце 07 березня 2015 року останній конфлікт між нею та ОСОБА_14 , під час якого вона закривала йому рукою рот,а потім обома руками стискала шию. На схемі, складеної під час проведення слідчого експерименту було зазначено напрямок пересування обвинуваченої та потерпілого, місце, де він останній раз упав і де ОСОБА_15 закривала йому рот та стискала шию. Згідно цієї схеми місцем, де сталися вказані події, є саме місце поблизу будинку АДРЕСА_3 . Зазначена схема була підписана усіма учасниками слідчої дії, у тому числі ОСОБА_15 та її захисником,без будь-яких зауважень. ( а.с. 63-74)

Висновки судово-цитологічної експертизи не спростовують висновки суду щодо винності ОСОБА_15 у вчиненні вбивства, оскільки згідно вказаних висновків у піднігтьовому обох рук трупа ОСОБА_14 виявлені клітини епідермісу і крові, які можуть належати самому потерпілому (а.с.88-91).

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність фактичним обставинам справи висновків про місце злочину та неповне дослідження можливісті потерпілого рухатися та переміщуватися після отримання ним тілесних ушкоджень є безпідставними. Припущення захисника, що до заподіяння смерті ОСОБА_14 могла бути причетна невідома невстановлена особа, є надуманими і прямо суперечать дослідженим по справі доказам.

Дії ОСОБА_15 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

У той же час суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_15 покарання неправильно застосував кримінальний закон.

Згідно зі ст. 65 КК України суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Дотримання вимог ст. 65 КК України з приводу загальних засад призначення покарання необхідно, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_15 вказаних вимог закону не дотримався та призначив обвинуваченій покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки наступили невідворотні наслідки смерть потерпілого. Суд як обставину, що пом`якшує покарання, врахував щире каяття обвинуваченої, що, як визнав суд першої інстанції, виразилось в усвідомленні своєї вини та своєї протиправної поведінки, сприянні органу досудового розслідування та суду у встановленні фактичних обставин злочину. Проте, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи. Крисіна частково визнала свою вину, фактично заперечувала, що від її дій наступила смерть потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно положень ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Оскільки призначене судом першої інстанції ОСОБА_15 покарання є явно несправедливим через м`якість, вирок суду першої інстанції у частині призначеного покарання підлягає скасуванню і цій частині апеляційний суд вважає за необхідне винести новий вирок.

Апеляційний суд при призначенні ОСОБА_15 покарання приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законодавцем до особливо тяжких, сукупність усіх обставин, що його характеризують, дані, які характеризують особу обвинуваченої, яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалася, офіційно не працевлаштована, на даний час має постійне місце проживання у місті Миколаївка, задовільно характеризується за місцем проживання, її сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини 2003 року народження, дані про стан її здоров`я ( а.с.129,130,136-137,143-149, 151-156, 159) Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинуваченій ОСОБА_15 необхідно призначити покарання у вигляді позбавленн волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК, проте на більший строк, ніж визначено судом першої інстанції.

Підлягає частковому задоволенню апеляційна скарга представника потерпілої у частині, що стосується вирішення питання про відшкодування моральної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов по відшкодуванню моральної шкоди у сумі 500 000 грн. Суд першої інстанції задовольнив його частково і стягнув з ОСОБА_15 25 000 грн.

Апеляційний суд приходить до висновку, що визначена судом сума на відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам ст.23 ЦК України. Відповідно до ч.3 вказаної статті цивільного законодавства Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вказані вимоги закону суд належним чином не врахував і визначив розмір грошового відшкодування, який є очевидно невеликим і не відповідає вимогам розумності і справедливості.

Апеляційний суд вважає за необхідне вирок у цій частині скасувати і збільшити розмір грошового відшкодування моральної шкоди до 100 000 грн. При цьому апеляційний суд враховує характер і ступень моральних страждань потерпілої ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, характер та глибину пов`язаних із смертю сина моральних страждань, ступень вимушеного порушення нормального укладу її життя.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити, апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 в частині призначеного їй покарання та у частині стягнення моральної шкоди скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. .

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_9 у той строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судді: