АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/1220/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/27/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1010/15 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цім вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Харкова, громадянку України, неодружену, маючу середню спеціальну освіту, не працюючу, раніше судиму:

- 11.11.2014 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ст.198 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням в силу ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року та остаточно призначено 2 роки 4 місяці позбавлення волі.

Як встановив суд, 17 грудня 2013 року в період часу з 18-00 годин до 19-00 години ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне виготовлення і зберігання наркотичного засобу, з метою особистого вживання без мети збуту, в торгівельному кіоску, розташованому по вулиці Механізаторській в м. Харкові, придбала один кілограм макового насіння за 60,00 грн., а в цілодобовому магазині по вул. Гв.Широнінців біля зупинки «Мавзолей» в місті Харкові придбала один літр розчинника за 25,00 грн., і в аптеці «Медсерівс», розташованій на 602 мікрорайоні, придбала два шприці та інші інгредієнти для виготовлення наркотичного засобу, після чого за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 виготовила для особистого вживання без мети збуту опій ацетильований об`ємом 4,0 мл., частину якого вжила шляхом внутрішньовенної ін`єкції, а залишок об`ємом 2 мл стала незаконно зберігати при собі без мети збуту.

18 грудня 2013 року, приблизно о 11-10 год., ОСОБА_7 в під`їзді будинку за місцем мешкання по АДРЕСА_2 була зупинена робітниками міліції, які виявили та вилучили у неї шприц об`ємом 10 мл, з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,2234 гр., який вона зберігала при собі без мети збуту, та шприц об`ємом 5 мл із залишками речовини, в складі якої виявлені опійні алкалоїди (морфін, кодеїн) та ацетильоване похідне морфіну моноацетилморфін, маса якого не визначена у зв`язку з незначною кількістю речовини.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про зміну вироку, у зв`язку з неправильними застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_7 визнано виною за скоєння злочину до засудження за попереднім вироком. В апеляції прокурор просить виключити з мотивувальної частини вироку при мотивуванні призначення покарання обвинуваченій посилання суду на його призначення з урахуванням положень ст. 71 КК України, а також виключити із резолютивній частині вироку вказівку суду про призначення покарання із застосуванням цього закону. Просить вказати про визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 3 місяці, а також вказати, що вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 необхідно виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також вислухавши обвинувачену, яка не заперечувала проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин та ці обставини ніким не заперечувались, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України розглянув справу. Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК Україні такі обставини апеляційним судом не переглядаються.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд, як видно з вироку, послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, на обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, а також на данні про особу винної, яка раніше судима, вчинила злочин в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з таких даних, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про зміну вироку у відношенні ОСОБА_7 з мотиву неправильного застосування законодавства про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, оскільки останню визнано винною у скоєні злочину, вчиненого до її засудження за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року. В апеляції прокурор просить виключити із резолютивної частині вироку вказівку суду про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України та визначити, що вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року підлягає самостійному виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням прокурора, тому що дійсно ОСОБА_7 визнано винною у скоєні злочину, вчиненого до її засудження за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року, а тому колегія суддів виключає із резолютивної частині вироку вказівку суду про призначення покарання з застосуванням ст. 71 КК України.

За таких обставин, вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 необхідно виконувати самостійно

Приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує вимоги ст. ст. 70, 71 КК України, а також роз`яснення, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7.

З огляду на наведене, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора.

Окрім того, як видно з вироку, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання за скоєний злочин встановив наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, тобто передбачене ч. 1 ст. 66 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Матеріалами провадження також встановлюється, що обвинувачена вину визнала та сприяла розкриттю злочину.

Наряду з цим, суд при призначенні покарання за скоєний злочин неправильно врахував, що ОСОБА_7 раніше судима та вчинила новий злочин в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких даних, виходячи з вимог ст. 404 КПК України щодо меж перегляду судом апеляційної інстанцій судового рішення суду першої інстанції, враховуючи зазначені у вироку позитивні дані про особу ОСОБА_7 , колегія суддів пом`якшує призначене їй ч. 1 ст. 309 КК України покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413, 414, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 змінити та виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення їй покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з 2/двох/ років 3/трьох/ місяців позбавлення волі до 1/одного/ року 6/шести/ місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення.

Головуючий суддя

Судді