Справа № 461/8821/15-к
В И Р О К
Іменем України
28.12.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000298 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який народився у с. Бісковичі Самбірського району, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 з корисливих мотивів, шляхом обману, поєднаного із використанням підробленого документу, заволодів бюджетними коштами державної підтримки на будівництво (придбання) помешкання по програмі "Доступне житло", яку реалізовувало Львівське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" (далі ЛРУ ДСФУ "ДФСМЖБ") в сумі 135002,70 гривень, що завдало значної шкоди державному бюджету України.
Так, відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2009 року №140 (далі ПКМУ №140) та Постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2010 року №509 (далі ПКМУ №509), право на отримання державної підтримки мають громадяни, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та визначені центральними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які ведуть зазначений облік, такими, що мають право на доступне житло.
Згідно до умов програми «Доступне житло», яку реалізовувало Львівське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд), обов`язковими документами, що підтверджують право на отримання державної підтримки, на підставі яких укладається договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла є довідка про перебування на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та довідка центрального органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про наявність права на доступне житло.
Правила ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470.
23 березня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до Фонду з приводу отримання державної підтримки для будівництва житла по програмі «Доступне житло», де отримав консультацію з приводу умов програми «Доступне житло».
В подальшому, у ОСОБА_5 , який усвідомлював те, що він разом із членами своєї сім`ї, на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебувають, а відтак права на отримання бюджетних коштів державної підтримки на будівництво житла не мають, виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної підтримки, які виділяються в рамках програми «Доступне житло», шляхом обману та використання підробленого офіційного документа про перебування на обліку його та членів сім`ї, як таких, що потребують покращення житлових умов.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ні він, ні члени його сім`ї із заявою про постановку на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов в Бісковицьку сільську раду Самбірського району Львівської області, не зверталися, а відтак на вказаному обліку не перебувають, 24 березня 2011 року, перебуваючи в приміщенні Бісковицької сільської рад Самбірського району Львівської області, що розташована за адресою: с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, надаючи бланк довідки в якості зразка, шляхом вмовляння, схилив Бісковицького сільського голову ОСОБА_7 та секретаря Бісковицької сільської ради ОСОБА_8 скласти та видати на його ім`я завідомо підроблений документ довідку від 24 березня 2011 року про те що він разом із сім`єю в складі чотирьох осіб, в межах «Порядку використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян», затвердженого постановою КМУ №509 та виконання абзацу другого п.3 Порядку надання державної підтримки для забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2009 року №140 перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, включені для участі у програмі «Доступне житло», яку в подальшому було складено і підписано сільським головою ОСОБА_7 та секретарем сільської ради ОСОБА_8 , завірено печаткою Бісковицької сільської ради та видано ОСОБА_5 .
У подальшому, в період з 23 березня 2011 року по 24 березня 2014 року, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної підтримки в розмірі 30 % від нормативної вартості житла, з корисливих мотивів, для штучного створення відповідності його особи вимогам до учасників умов програми «Доступне житло», в частині перебування на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, подав у Фонд, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , куди вже раніше звертався із заявою на отримання державної підтримки, завідому підроблену довідку від 24 березня 2011 року, видану Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, про те, що в межах «Порядку використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян», затвердженого ПКМУ №509 та на виконання абзацу другого п. 3 Порядку надання державної підтримки для забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2009 року №140, ОСОБА_5 та його сім`я складом з чотирьох осіб станом на 24 березня 2011 року, перебуває на квартирному обліку та потребує поліпшення житлових умов.
Подана ОСОБА_5 завідомо підроблена довідка від 24 березня 2011 року була прийнята працівниками Фонду, як підтвердження відповідності умовам програми «Доступне житло» особи, що її подала, в частині перебування ОСОБА_5 на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, а також для розрахунку суми державної підтримки для придбання житла для ОСОБА_5 та його сім`ї, яка склала 135002,70 гривень.
В подальшому, на підставі поданих документів, 19 квітня 2011 року між Фондом та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 3 до договору про управління коштами для будівництва(придбання) доступного житла за державної підтримки № 6/2/10509 від 29 грудня 2010, згідно якого на особистий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1 у банку АТ "Єврогазбанк" було перераховано кошти державної підтримки у сумі 135002,70 грн. на будівництво житла, а саме квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_5 .
Окрім цього, 23 березня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до Фонду з приводу отримання державної підтримки для будівництва житла по програмі «Доступне житло», де отримав консультацію з приводу умов програми «Доступне житло». В подальшому у ОСОБА_5 , який усвідомлював те, що він разом із членами своєї сім`ї, на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебувають, а відтак, права на отримання бюджетних коштів державної підтримки на будівництво житла не мають, виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної підтримки, які виділяються в рамках програми «Доступне житло», шляхом обману та використання підробленого офіційного документа про перебування на обліку його та членів сім`ї, як таких, що потребують покращення житлових умов.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ні він, ні члени його сім`ї із заявою про постановку на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов в Бісковицьку сільську рад, Самбірського району Львівської області не звертались, а відтак на вказаному обліку не перебувають, у невстановлений день та час, діючи як підбурювач, шляхом наполегливого умовляння Бісковицького сільського голови ОСОБА_7 та секретаря Бісковицької сільської ради ОСОБА_9 скласти, скріпити своїми особистими підписами, відтиском печатки Бісковицької сільської ради та видати завідомо неправдивий документ згідно наданого в якості зразка бланку, схилив останніх до вчинення незаконних дій.
Так, на умовляння ОСОБА_5 сільський голова ОСОБА_7 та секретар сільської ради ОСОБА_8 , будучи службовими особами представниками місцевого самоврядування, наділеними владними повноваженнями, всупереч інтересам держави, положенням Постанови КМУ від 09.06.2010 року №509, Постанови КМУ від 11.02.2009 року №140, Постанови ради міністрів РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, достовірно знаючи, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов Бісковицькою сільською радою не ведеться, а також те що ОСОБА_5 та члени його сім`ї із заявою про постановку на такий облік не звертались, діючи умисно в особистих інтересах останнього, власноручно підписали та завірили печаткою Бісковицької сільської ради довідку про те, що в межах «Порядку використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян», затвердженого постановою КМУ №509 та на виконання абзацу другого п. 3 Порядку надання державної підтримки для забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2009 року №140, ОСОБА_5 та його сім`я складом з чотирьох осіб станом на 24 березня 2011 року, перебуває на квартирному обліку та потребує покращення житлових умов, таким чином, склавши та видавши завідомо неправдивий документ органу місцевого самоврядування, що містить реквізити, а саме підпис службової особи, відтиск печатки, дату, а тому є офіційним документом, що надає право на участь у програмі "Доступне житло".
Крім того, в період часу з 23 березня 2011 року по 24 березня 2011 року, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної підтримки в розмірі 30% від нормативної вартості житла, що мало бути ним придбане, з корисливих мотивів, для штучного створення відповідності його особи вимогам до учасників умов програми «Доступне житло» в частині перебування його на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, подав у Фонд, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , завідому підроблену довідку від 23 березня 2011 року, видану Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, про те, що в межах «Порядку використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян», затвердженого ПКМУ №509 та на виконання абзацу другого п. 3 Порядку надання державної підтримки для забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2009 року №140, ОСОБА_5 та його сім`я складом з чотирьох осіб станом на 24 березня 2011 року, перебуває на квартирному обліку та потребує поліпшення житлових умов.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав. Та пояснив суду наступні обставини. Він проживав зі своєю сім*єю в селі Бісковичі разом з батьками та сім*єю брата. При цьому перебував на черзі на отримання земельної ділянки від сільської ради для будівництва будинку. Дізнавшись від ОСОБА_10 про програму «Доступне житло», в березні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до секретаря сільради за довідкою, яку надав до Фонду у місті Львові. Оскільки вона була не тієї форми яка необхідна, у Фонді йому видали запит на сільраду. Він повторно звернувся до секретаря сільради ОСОБА_8 яка йому зразу ж видала довідку за новою формою. На її підставі, після оформлення всіх необхідних документів, йому були виділені гроші. В подальшому він оформив право власності на квартиру.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_7 , який працював на той час головою Бісковицької сільради пояснив, що обвинувачений перебував на обліку для отримання земельної ділянки під будівництво будинку. Квартирний облік у сільраді не вівся взагалі. У березні 2011 року до нього зайшла секретар сільради ОСОБА_8 та повідомила, що до них звернувся ОСОБА_5 з проханням видати певну довідку для його участі у державній програмі «Доступне житло». Йому була видана довідка про склад сім`ї та про перебування його на обліку для отримання земельної ділянки. Однак, ОСОБА_5 знову приїхав до сільради та почав просити видати довідку за іншою формою, зразок якої він привіз з собою з Фонду зі Львова. Він та ОСОБА_8 не бажали її підписувати, так як у новому зразку йшлася мова про квартирний облік, який у сільраді не вівся. ОСОБА_5 почав переконувати, що облік на квартиру та на земельну ділянку це є одне й теж. У разі, якщо таку довідку йому не видадуть, він та члени сім`ї не зможуть отримати окреме житло. Так як він та секретар були тільки обрані на посади у селі, він не до кінця розібравшись, погодившись на вмовляння ОСОБА_5 вирішив підписати довідку за новою формою. Підтвердив, що для підпису особисто використав кліше.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, зазначила, що обвинувачений дійсно перебував на черзі для отримання земельної ділянки. Нею, як секретарем сільради, за зверненням ОСОБА_5 , у березні 2011 року була підготовлена довідка про склад сім*ї із вказівкою про такий облік. Однак, обвинувачений приїхав зі Львова та привіз з собою новий зразок довідки. Вони з головою ОСОБА_7 відмовлялися підписати її в такій редакції, однак ОСОБА_5 вмовляв і її, і голову, що йому дуже потрібне це житло. Оскільки вони проживають в одному селі, земля під будівництво відсутня, вона погодилася на вмовляння обвинуваченого, що облік для отримання землі та квартирний облік це одне й теж, та підписала довідку, необхідну ОСОБА_5 для отримання окремої квартири з родиною.

Крім показів представника потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується також:

- даними акту ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області від 08 лютого 2014 року №06-24/2 згідно яких вбачається, що внаслідок відсутності перебування на квартирному обліку ОСОБА_5 зайво отримано державну підтримку у сумі 135002,70 гривен (а.с.56-102);

- даними, які містяться у листі № 209/02-28 від 29 жовтня 2013 року, згідно яких відповідно до Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень, ОСОБА_5 та його сім*я у складі 3 чоловік на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебувають, так як в Бісковицькій сільській раді даний облік не ведеться. ОСОБА_5 було написано заяву про виділення йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку, за якою прийнято відповідне рішення сесії Вказаний лист підписаний міським головою ОСОБА_11 та скріплений печаткою сільради (а.с.142,145);

- даними, які містяться у заяві ОСОБА_5 від 23 березня 2011 року на отримання державної підтримки (а.с.104-107);

- даними довідки про доходи ОСОБА_12 (а.с.108-109);

- копією свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (а.с.110);

- копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.111);

- даними довідки № 448 від 21 березня 2011 року виконавчого комітету Бісковицької сільської ради про те, що ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_3 і його сім*я складається з наступних осіб: батько ОСОБА_15 , мати ОСОБА_16 , дружина ОСОБА_12 , діти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Довідка підписана сільським головою ОСОБА_17 та секретарем виконкому ОСОБА_18 , скріплена печаткою (а.с.112);

- даними довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради № 447 від 21 березня 2011 року(а.с.114) про те, що ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_3 і його сім*я складається з наступних осіб: дружина ОСОБА_12 , діти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку під будівництво житлового будинку по місцю проживання згідно рішення сесії №17 від 24 грудня 2010 року, що підтверджено відповідним рішенням сільської ради(а.с.145,224-227). Довідка підписана сільським головою ОСОБА_19 та секретарем ОСОБА_18 , скріплена печаткою;

- даними, які містяться в довідці від 24 березня 2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , його дружина та діти дійсно перебувають на обліку з 24 грудня 2010 року та потребують поліпшення житлових умов, включені для участі у програмі «Доступне житло», у разі отримання квартири вони будуть зняті з обліку. Довідка підписана сільським головою ОСОБА_17 та секретарем сільської ради ОСОБА_18 , скріплена печаткою (а.с.115);

- висновком експерта № 6/671 від 20 листопада 2014 року, згідно якого підпис в графі «Сільський голова ОСОБА_20 » у довідці № 447 від 21 березня 2011 року нанесений за допомогою фото полімерного кліше(типу факсиміле). Підпис в графі «Секретар ОСОБА_21 » у довідці № 447 від 21 березня 2011 року виконаний ОСОБА_9 . Підпис в графі «Сільський голова ОСОБА_20 » у довідці від 24 березня 2011 року нанесений за допомогою фото полімерного кліше (типу факсиміле). Підпис в графі «Секретар ОСОБА_21 » у довідці від 24 березня 2011 року виконаний ОСОБА_9 (а.с.156-160);

- висновком експерта № 6/672 від 27 листопада 2014 року, згідно якого відтиск гербової печатки Бісковицької сільської ради, що міститься на довідках № 447 від 21 березня 2011 року та від 24 березня 2011 року нанесено гербовою печаткою Бісковицької сільської ради (а.с.166-170);

- даними додаткової угоди №2 від 15 квітня 2011 року до договору управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки № 6/2/10509 від 29 грудня 2010 року, де у якості сторони зазначений ОСОБА_5 (а.с.116);

- даними додаткової угоди(з додатками) № 3 від 19 квітня 2011 року до договору управління коштами для будівництва(придбання) доступного житла за державної підтримки №6/2/10509 від 29 грудня 2010 року, де у якості сторони зазначений ОСОБА_5 ( (а.с.117-129, 171-196);

- даними договору доручення № 40 до договору про співпрацю № 01/10/10 від 01 жовтня 2010 року згідно якого ОСОБА_5 надав розпорядження банку здійснювати договірне списання з рахунку, який відкритий в АТ «Єврогазбанк» на користь Фонду та забудовника (а.с.130-132);

- даними акту прийняття-передачі квартири АДРЕСА_4 , від 15 вересня 2011 року між ТОВ «Самбірська ГРОД» та ОСОБА_5 (а.с.133);

- даними технічного паспорту на вищезазначену квартиру(а.с.134-138);

- даними про державну реєстрацію прав за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.139) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.140);

- даними довідки державної податкової інспекції у Самбірському районі від 23 березня 2011 року, що дохід обвинуваченого згідно поданої декларації за 2010 рік складає 1500 гривень(а.с.113);

- показами свідка ОСОБА_10 , згідно яких саме вона повідомила ОСОБА_5 про державну програму «Доступне житло». Секретар сільради ОСОБА_8 видала обвинуваченому довідку про склад сім*ї. Однак Фонд надав нові бланки довідки, оскільки попередня довідка не підходила. Знову зробили довідку, підписали головою та секретарем сільради та відвезли до Фонду.

Вказані докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Розглядаючи клопотання захисника про визнання доказів, зібраних у ході досудового розслідування недопустимими, зокрема показання ОСОБА_5 , отримані 12 грудня 2013 року, 29 січня 2014 року під час його допиту як свідка; свідка ОСОБА_5 ,, свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 під час одночасного допиту даних осіб 07 лютого 2015 року; інших показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були надані під час допиту слідчим суддею, - суд зазначає, що в основу обвинувального вироку покладені покази свідків отримані безпосередньо в судовому засіданні із дотриманням процесуальної процедури, передбаченої КПК України. Покази у якості свідка ОСОБА_5 на досудовому слідстві не були предметом дослідження в судовому засіданні.

Заперечуючи проти позиції захисника щодо недоведеності в судовому засіданні дій обвинуваченого як підбурювача, суд виходить з наступного. Згідно ч. 4 ст. 27 КК України підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення злочину. Схиляння до вчинення злочину передбачає збудження бажання (переконання у бажаності, вигідності, потребі), викликання рішимості або зміцнення наміру іншого співучасника вчинити злочин. Умовляння означає систематичне або одноразове настійливе прохання (переконування) особи у необхідності вчинення злочину. З об`єктивної сторони підбурювання характеризується лише активними діями, однак воно не передбачає участі підбурювача у самому злочині як виконавця. Під час судового розгляду показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,, які були допитані у судовому засіданні із дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, було підтверджено, що ОСОБА_5 , як мешканець села, не менше двох разів звертався до них умовляючи видати довідку встановленого зразка, інакше він, дружина та його діти залишаться без окремого житла.
Покази свідка ОСОБА_10 в частині, що секретар сільради ОСОБА_8 сфальсифікувала довідку, про що не було відомо обвинуваченому не приймаються судом, так як ОСОБА_10 обвинувачується за аналогічними статтями КК України, про що було зазначено в судовому засіданні як захисником так і прокурором.
Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані:

-за ч.3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди;

-за ч. 4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, як підбурювання, схилення співучасників, які є службовими особами до складання та видачі службовими особами завідомо неправдивого офіційного документу;

-за ч.3 ст. 358 КК України (в редакції КК України станом на 01.06.2011 року) як використання завідомо підробленого документа.
Суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення офіційно не працевлаштований, перебуває у шлюбі, має двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричній лікарні і наркологічному диспансері не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.210-212).

В силу статей 66, 67 Кримінального кодексу України обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі, ближче до мінімальної межі санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу України.

Санкція ч.1 статті 366 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу або обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_5 під час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України не був службовою особою, то й суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Відповідно до абзацу 4 п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

При цьому, вирішуючи питання покарання обвинуваченого за ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України, суд враховуючи вимоги ст.74 КК України та п.2 ч.1 ст.49 КК України, приходить до висновку про звільнення ОСОБА_5 від покарання за вчинення даних злочинів, оскільки з часу їх вчинення ним у березні 2011 року до набрання вироком законної сили минуло понад три роки.

Приймаючи дане рішення, суд виходить з того, що згідно санкції

-ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України максимальна міра покарання передбачена у вигляді обмеження волі до трьох років,
-ч.3 ст.358 КК України (в ред. 2001 року) максимальна міра покарання передбачена у вигляді обмеження волі до двох років.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м"яке покарання, тобто передбачені за ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з вимогами п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Частиною 5 ст. 74 КК України встановлено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання та його відбування на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 року - особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відбування покарання за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинене ним кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України та за ч. 3 ст. 358 КК України відносяться, відповідно до ст.12 КК України, до категорії невеликої тяжкості, з моменту скоєння злочину минуло три роки, він не ухилявся від слідства та суду, а також не вчинив нового злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, суд вважає, що саме такий вид покарання буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд вважає за доцільне надати йому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає доведеними підстави і розмір позову, а відтак задовольняє цивільний позов повністю, саме в розмірі прямої, дійсної завданої шкоди в сумі 135002,70 гривень.
Речові докази у справі відсутні.
Витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 1474 грн. 20 коп., необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції станом на 01 червня 2011 року) та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції станом на 01 червня 2011 року) у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік.

Відповідно до п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію у дні, встановлені службовою особою інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 1474 (тисяча чотириста сімдесят чотири) грн. 20 коп., у тому числі: за проведення почеркознавчої експертизи 737,10 грн.; за проведення технічної експертизи 737,10 грн.
Цивільний позов прокурора ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Львівського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням Львівському регіональному управлінню державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (ЗКПО 25553935, МФО 320478, р/р НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк» у розмірі 135002 (сто тридцять п`ять тисяч дві) грн. 70 коп.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний Галицьким районним судом м. Львова 20 липня 2015 року залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржени й в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1