Справа № 610/3491/15-к
Провадження № 1-кп/610/371/2015
УХВАЛА
12.11.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0001487, який надійшов з прокуратури Балаклійського району Харківської області, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Землянки Кегичівського району Харківської області, без постійного місця проживання, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Балаклійського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001487 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України.

В судовому засіданні прокурор та потерпілий ОСОБА_4 вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Клопотань не заявили.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з неконкретністю обвинувачення за ч. 3 ст. 297 КК України, що порушує право обвинуваченого на захист.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання свого захисника підтримав.

Суд вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, приходить до наступного.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема у тому, що він 02.10.2015 року в денний час доби, будучі в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території цвинтаря, розташованого поблизу вул. Сумської в сел. Савинці Балаклійського району Харківської області, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, нехтуючи існуючими в суспільстві елементарними правилами поведінки, пов`язаними з похованням померлих і збереженням пам`яті про них, таємно, повторно шляхом демонтажу викрав з-під надгробка з місця поховання ОСОБА_10 , 1952-1995 рр. три металеві стальні груби, діаметром по 5 см., довжиною 2 шт. по 1. 5 м. 1 шт. 0,8 м., загальною вагою 10.5 кг., на суму 26 грн 25 коп, з під надгробка з місця поховання ОСОБА_11 , 1933 - 1989 рр., викрав одну металеву стальну трубу діаметром 5 см., довжиною 1 м., загальною вагою 3,5 кг., на суму 8 грн 75 коп, а також з під надгробка з місця поховання ОСОБА_12 , 1922 -1995 рр., викрав дві металеві стальні труби, діаметром по 5 см., довжиною по 1 м., загальною вагою 7 кг., на суму 17 грн 50 коп, після чого покинув місце вчинення злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 35,00 грн. та потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 17 грн. 50 коп.
Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно та з корисливих мотивів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як встановлено, в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 297 КК України не конкретизоване.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення вищевказаного злочину по відношенню до трьох різних могил (предметів злочину), які розташовані в різних місцях, а дії обвинуваченого, по відношенню до кожного з вказаних предметів, були розірвані певним проміжком часу, діяннями ОСОБА_6 завдано шкоди двом потерпілим, орган досудового розслідування повинен був зазначити фактичні обставини, які вважає встановленими, щодо кожного факту (по відношенню до кожного предмету злочину) окремо.

Формулюючи обвинувачення, слідчий взагалі не вказав спосіб викрадення майна з могил ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (таємно, відкрито тощо).

Крім того, ОСОБА_6 інкримінується дві об`єктивні сторони вказаного злочину, а саме наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі. При цьому в обвинувальному акті не зазначено, в чому саме полягає наруга над могилами і якими саме діями обвинуваченого вона була спричинена.

Частиною 3 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Згідно положення п. а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому можливість зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду справи, коли суд звертає увагу на неконкретність обвинувачення на підготовчому судовому засіданні, а прокурор має можливість у стислі терміни усунути вказані порушення, фактично призводить до порушення як права обвинуваченого на захист, так і до порушення розумних строківсудового розгляду кримінального провадження та в кінцевому результаті призводить по порушень вимог ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, т.я. захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 91, 291, 314, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001487 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: