Справа № 592/9322/14-к
Провадження № 1-кс/592/2778/14

УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою
29 серпня 2014 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

а також слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст.. лейтенанта міліції ОСОБА_4

розглянув клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст.. лейтенанта міліції ОСОБА_4

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шостка, українець, освіта середня, неодружений, не працює, прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , оголошений в розшук
за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від « 08» грудня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 та ст. 191 ч. 3 КК України

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів, що додані до клопотання ОСОБА_6 підозрюється в тому, що відповідно до трудового договору прийнятий на посаду регіонального торгівельного представника ПФ «Свіфт» та відповідно з ним підписаний договір про повну матеріальну відповідальність.
Так, за час роботи торгівельним представником підприємства ПФ «Свіфт» ОСОБА_6 отримав у повному обсязі грошові кошти від ФОП ОСОБА_7 та ПП ОСОБА_8 , про що маються відповідні розписки написані ним власноруч у накладних № СУ-012341 від 28.04.2010 та відповідно № СУ- 014523 від 19.05.2010, але останній отриманні грошові кошти до каси чи на розрахунковий рахунок підприємства до цього часу не вніс, що є підтвердженням факту привласнення грошових коштів підприємства на загальну суму 728,28 грн.
У подальшому, діючи повторно з корисливих мотивів гр. ОСОБА_6 перебуваючи на посаді торгівельного представника ПФ «Свіфт» привласнив грошові кошти підприємства отриманні за реалізовану продукцію від ПП ОСОБА_9 , ПП ОСОБА_10 , ПП ОСОБА_11 , ПП ОСОБА_12 , ПП Соларьова, ПП Суровцева, ПП ОСОБА_13 , ПП Грибач, ПП Паляничка, ПП Сорокін, ПП Струкова та ПП Усіков в період часу з 12.05.2010 року по 24.05.2010 рік загальною сумою 22483,12 грн., котрі до каси підприємства чи розрахунковий рахунок також не вніс.
Таким чином, ОСОБА_6 , працюючи в ПФ «Свіфт», будучи матеріально-відповідальною особою, своїми умисними діями, які виразились в привласненні чужого майна, що перебувало у його віддані в травні 2010 року у невстановлену досудовим слідством годину, а саме грошовими коштами отриманими від ФОП ОСОБА_7 та ПП ОСОБА_8 , які належали ПФ «Свіфт» і чим завдав матеріального збитку підприємству в сумі 728,28 грн., вчинив злочин передбачений ст. 191 ч.1 КК України, тобто привласнення чужого майна.
Таким чином, ОСОБА_6 , працюючи в ПФ «Свіфт», будучі матеріально-відповідальною особою, своїми умисними діями, які виразились в привласненні чужого майна, що перебувало в його віддані, в травні 2010 року, а саме грошовими коштами отриманими від приватних підприємців, а саме: ПП Брагар, ПП ОСОБА_10 , ПП Козлова, ПП Лебедєва, ПП Соларьова, ПП Суровцева, ПП ОСОБА_13 , ПП Грибача, ПП Палянички, ПП Сорокіна, ПП Струкова та ПП Усікова, чим завдав підприємству матеріальну шкоду на загальну суму 22483,12 грн. скоїв повторно злочин передбачений ст. 191 ч. 3 КК України, тобто привласнення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

02.11.2012 року винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками в його діях складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України. Однак повідомити про вказаний факт ОСОБА_6 не надалось за можливо, у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання та неможливістю встановлення його місцезнаходження.

У зв`язку зі змінами КПК України 01.02.2013 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.1 та ст. 191 ч. 3 КК України, але повідомити про підозру останньому не надалось за можливе, оскільки місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено.
02.11.2013 року обвинувачений ОСОБА_6 об`явлений у всеукраїнській розшук.
Так, у провадженні ВКР Сумського МВ УМВС України в Сумській області перебуває оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» від 14.11.2012 стосовно розшуку ОСОБА_6 .
16.05.2014 року ОСОБА_6 було оголошено в міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції в України.
28.08.2014 року до Сумського МВ УМВС України в Сумській області надійшла телеграма з ВМВС Росії по Тосненському району, про те, що ОСОБА_14 було затримано компетентними держаними органами Російської Федерації на території Тосненського району Ленінградської області, якого поміщено до ІТТ ВМВС Росії по Тосненському району Ленінградської області строком на 48 діб, з моменту затримання
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають їй достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років (КК України в ред. 2001 року), ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має сімї, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, переховується від органів досудового розслідування, оголошений в розшук, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 та ст. 191 ч. 3 КК України , а також враховуючи наявність вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, виникла необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. .

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, необхідність у обранні ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з метою подальшої його екстрадиції (т.я. наявні дані про те, що вказана особа перебуває за межами України), оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні слідчий та прокурор просили клопотання задовольнити.

Перевіривши доводи сторони звинувачення, дослідивши надані суду докази і матеріали, суд вважає доведеним, що в даному випадку мається існування ризику, передбаченого п. 1ст.177 КПК України, а саме підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду

Судом встановлено, що в СВ МВ УМВС України в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 0000214 від « 08» грудня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 та ст. 191 ч. 3 відносно ОСОБА_6 .

Зібрані і надані слідчим матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 та ст. 191 ч. 3 КК України

02.11.2012 року винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками в його діях складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України. Однак повідомити про вказаний факт ОСОБА_6 не надалось за можливо, у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання та неможливістю встановлення його місцезнаходження.

У зв`язку зі змінами КПК України 01.02.2013 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.1 та ст. 191 ч. 3 КК України, але повідомити про підозру останньому не надалось за можливе, оскільки місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено.
02.11.2013 року обвинувачений ОСОБА_6 об`явлений у всеукраїнській розшук.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частина 2).

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за скоєне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що обґрунтовано підтверджено в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейська конвенція про видачу правопорушників 1957 року використовує поняття "постанова про утримання під вартою" і визначає його як будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі та проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього. Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у Мінську 22 січня 1993 року, оперує аналогічним поняттям "постанова про взяття під варту", визначаючи процесуальне рішення, на підставі якого особа може бути взята під варту для екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім цього, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, злочину, який спричинив загибель людини.

Беручі до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді від п`яти до десяти років, при цьому переховується від органів досудового розслідування та суду і з 02.11.2013 року об`явлений у всеукраїнській розшук., який є невід`ємною частиною міжнародного розшуку, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеному у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд задовольняє клопотання слідчого і вважає необхідним обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_6 , 09.11.1981 - відразу після затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Ковпаківського районного суду м.Суми для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали суду в 60 днів, а саме до 15.10.2014 року.

Розмір застави визначити в межах 40 мінімальних заробітних плат, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач ТУ ДСА України в Сумській області, , Банк одержувача ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, Рахунок 0459, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, ЄДРПОУ суду 02886462.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на строк не більше 2-ох місяців, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться, за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ковпаківського районного суду міста Суми.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави перевірки підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст.лейтенанта міліції ОСОБА_4 .

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1