Провадження № 11-сс/779/173/2015
Категорія ст.183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Івано Франківська, ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч.3, ст. 358 ч.4 КК України

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваної ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , вважає ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 07.08.2015 року, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки розмір застави, встановленої ухвалою слідчого судді не достатній, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України для забезпечення обов`язків покладених на підозрювану. Просить ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 07.08.2015 року скасувати частково та ухвалити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_10 , з визначенням застави у розмірі 500 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.08.2015 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Взято підозрювану ОСОБА_10 під варту в залі суду, та зазначено тримання її здійснювати у СІЗО м. Івано Франківська.

Визначено заставу 80 (вісімдесят) розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано Франківській області, код: 26289647, банк: ГУ ДКСУ в Івано Франківській області, МФО:836014, р/р: 0355).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом обману, запропонувала придбати трьохкімнатну квартиру в корпусі АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел,03.11.2010 року ОСОБА_10 в приміщенні свого офісу по АДРЕСА_3 надала на підпис ОСОБА_11 попередній договір на придбання вищевказаної квартири, підписаний від імені продавця директора ТОВ «Турбота» ОСОБА_12 . Одразу після цього ОСОБА_10 отримала від потерпілого грошові кошти в сумі 77187 грн. Отримані грошові кошти ОСОБА_10 всупереч домовленості не внесла на рахунок ТОВ «Турбота», а шляхом обману заволоділа ними та використала на власні потреби. В подальшому ОСОБА_10 упродовж 2010-2013 років під приводом внесення грошових коштів на рахунок ТОВ «Турбота» шахрайським способом, заволоділа грошима ОСОБА_11 на загальну суму 210838 грн, за що видала підтверджуючі квитанції за власним підписом.

З метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння грошовими коштами та приховання своїх злочинних дій, в грудні 2013 року ОСОБА_10 звернулася до помічника приватного нотаріуса Івано Франківського нотаріального округу ОСОБА_13 - ОСОБА_14 щодо допомоги у реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_10 вказала останній записати в заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_4 . Вказане суперечить попередньому договору, укладеному між ОСОБА_11 та ТОВ «Турбота».

Після цього, в січні 2014 р. ОСОБА_10 , перебуваючи в офісі підприємця ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 , надала йому ряд документів, в тому числі підроблений акт № 132/06 приймання передачі незавершеного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_6 . На підставі вказаних підроблених документів ОСОБА_10 отримала технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_7 . В подальшому ОСОБА_10 вказаний техпаспорт та підроблений невстановленою особою акт № 132/06 приймання передачі об`єкта незавершеного будівництва вищевказаної квартири надала ОСОБА_14 .

В кінці січня 2014 року ОСОБА_14 за проханням ОСОБА_10 , не знаючи про злочинні наміри останньої, подала до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції вказані вище підроблені документи про реєстрацію за ОСОБА_11 права власності на нерухоме майно. На підставі поданих підроблених документів 29.01.2014р. державним реєстратором ОСОБА_16 зареєстровано за ОСОБА_11 право власності на зазначену квартиру та видано підтверджуючі документи, про отримання яких розписалася ОСОБА_14 .

Після проведення незаконної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні нотаріуса ОСОБА_17 по АДРЕСА_8 , за вказівкою ОСОБА_10 передала ОСОБА_11 свідоцтво про право власності на квартиру та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім цього, в період часу з 29.01.2014р. до 11.02.2014р. ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Івано-Франківськ, придбала у невстановленої слідством особи підроблену квитанцію до прибуткового касового ордеру №44 від 03.11.2010р., в якій наведено неправдиві відомості про внесення на рахунок ТОВ «Турбота» грошових коштів в сумі 77187грн. передоплати за попереднім договором, акт № 132/06 приймання передачі об`єкта незавершеного будівництва вищевказаної квартири, свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану квартиру, які надала потерпілому. Взамін вказаних документів ОСОБА_11 повернув оригінали квитанцій, підписаних ОСОБА_10 . Всього, за час своєї злочинної діяльності, направленої на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_11 , ОСОБА_10 упродовж листопада 2010 квітня 2013 років шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілого на загальну суму 288025грн.

Також встановлено, що в кінці 2013р., ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою з невідомою особою та ОСОБА_18 , з метою шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_19 шляхом обману, запропонувала в заставу квартиру АДРЕСА_9 . При цьому ОСОБА_10 ввела в оману потерпілу про те, що квартира належить ОСОБА_18 . Реалізовуючи злочинний намір на шахрайське заволодіння чужими коштами, ОСОБА_10 , діючи повторно, умисно, придбала у невстановленої слідством особи підроблений договір на дольову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_10 , укладений 12.01.2006р. в м. Івано-Франківськ, а також акт приймання передачі приміщення квартири АДРЕСА_11 відповідно до вказаного договору. Згідно зазначених вище підроблених документів ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» нібито передав ОСОБА_18 вказану вище квартиру. Після цього, в кінці грудня 2013р. ОСОБА_10 , перебуваючи у ФОП « ОСОБА_15 » на підставі зазначених вище підроблених документів незаконно отримала технічний паспорт на вказану квартиру АДРЕСА_11 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, 30.12.2013р. ОСОБА_10 , використовуючи невідому особу, яка діяла за її вказівкою, в приміщенні реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції подала підроблені документи для реєстрації за ОСОБА_18 права власності на зазначену вище квартиру, на підставі яких 30.12.2013р. Державним реєстратором ОСОБА_20 зареєстровано за ОСОБА_18 право власності на вказану вище. В подальшому, ОСОБА_10 , незаконно отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно, спільно з ОСОБА_18 , 03.01.2014р. звернулися до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , де надали нотаріусу всі необхідні документи для укладення договорів. Після чого, приватним нотаріусом ОСОБА_21 , яка не була обізнана про злочинні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , 03.01.2014р. посвідчено договори позики та іпотеки, згідно яких ОСОБА_18 позичив у ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 206500грн., взамін чого передав у заставу неналежну йому квартиру АДРЕСА_9 .

Крім цього зазначено, що ОСОБА_10 , маючи намір на незаконне придання права на житло шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та невідомою особою, при невстановлених слідством обставинах придбала підроблене свідоцтво про право власності та підроблену довідку характеристику з ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» на квартиру АДРЕСА_12 . Реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, 05.08.2014р. ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, шляхом обману, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_22 , подали у ТОВ «Галицька інвентаризація нерухомості», завідомо підроблене свідоцтво про право власності на вказане житло від 20.09.2000р. При цьому у вказаному свідоцтві містилися неправдиві відомості про те, що ОСОБА_22 належить право власності на зазначену квартиру. На підставі вищевказаного свідоцтва 11.08.2014р. ТОВ «ГалІН» проведено обміри квартири, доступ до якої за вказівкою ОСОБА_10 надав ОСОБА_23 , та видано ОСОБА_22 технічний паспорт на цю квартиру.

04.06.2014р. ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_22 , з метою придбання права на майно та незаконного заволодіння чужими коштами, звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_24 , де ОСОБА_22 надав нотаріусу вищевказані підроблені та незаконно отримані документи. Після чого, приватним нотаріусом ОСОБА_24 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_22 , посвідчено договір купівлі продажу вказаної квартири між ОСОБА_22 та ОСОБА_25 . Таким чином, ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , спричинили законному власнику квартири в особі Івано-Франківської міської ради майнову шкоду на суму 132543грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведеної будівельно - технічної експертизи №92/15-22 від 02.07.2015р.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати частково та ухвалити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_10 , з визначенням застави у розмірі 500 мінімальних заробітних плат.

- підозрювана ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримано вимог ст.ст. 176, 177, 183, 184, 194 КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано Франківській області ОСОБА_26 за погодженням з прокурором у клопотанні наведено переконливі дані про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, що належно перевірено слідчим суддею.

Згідно вимог ст. 197 КПК України слідчий суддя обґрунтовано застосував строк тримання під вартою - шістдесят днів.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідно до вимог КПК України законно застосував запобіжний захід тримання під вартою, та визначив розмір застави, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України та ст. 182 ч.5 КПК України, яка передбачає що розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 182 ч.5 КПК України лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано Франківській області ОСОБА_26 , яке погоджено з прокурором задоволено слідчим суддею.

Однак, апелянтом в прохальній частині апеляційної скарги порушується питання про скасування ухвали слідчого судді тільки в частині визначеного розміру застави, оскільки він вважає, що розмір застави встановленої ухвалою слідчого судді не достатній, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України для забезпечення обов`язків покладених на підозрювану.

Також слід зазначити, що ст. 309 ч.1 містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Хоча дана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою входить в зазначений перелік, однак прокурором порушується тільки питання про скасування ухвали слідчого судді в частині визначеного розміру застави.

За наведених обставин, у зв`язку з тим, що згідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави не підлягає оскарженню в апеляційному порядку тому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Ухвала слідчого судді є достатньо вмотивованою, відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що дотримано слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.183, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Івано Франківська, ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2