Провадження № 1/461/13/15
У Х В А Л А
29.12.2015 року. м.Львів
Галицький районний суд м.Львова
в складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , -
В С Т А Н О В И В :
захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 покликаючись на тривалість розгляду кримінальної справи, відсутність ризиків передбачених нормами КПК України, сімейний стан, та важкий стан здоров`я підсудних та членів їх родин, а також у зв`язку з тим, що максимально визначений строк позбавлення волі за інкриміновані підсудним злочини становить 15 років. Враховуючи вимоги абз.1 ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, який має бути зарахований судом в разі призначення покарання у виді позбавлення волі перевищує 15 років. Оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий підсудними перевищує співвідношення, визначене абз.1 ч.5 ст.72 КК України, просять звільнити підсудніх з під варти у залі суду, та змінити запобіжний захід на більш мякий.
Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення оскільки необхідність у запобіжному заході у виді взяття під варту підсудних, крім ОСОБА_18 , не відпала, обставини з моменту обрання запобіжного заходу не змінилися, розгляд справи здійснюється новим колегіальним складом суду, судове слідство знаходиться на стадії допиту потерпілих, підсудні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, перебуваючи на волі, можуть ухилятися від судового слідства та перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на інших учасників кримінального провадження потерпілих та свідків.
Таким чином, суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів в конкретних обставинах місця і часу їх вчинення, стійкість зв`язків співвиконавців злочинів, оцінює суворість покарання, що загрожує особам у разі доведення та визнання їх винними, з урахуванням ст.12 КК України. Також суд враховує міцність відповідних соціальних зв`язків у місці постійного проживання підсудних, суспільний резонанс та публічний інтерес справи, розмір шкоди, завданої злочинами.
Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, з метою запобігти спробам ухилитись від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Згідно ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування чи зміну запобіжного заходу враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до ст.165 КПК України запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або у раніше обраному запобіжному заході.
Також, суд бере до уваги і правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що на думку суду має місце в цій справі.
Суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Таким чином, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано, та не здобуто таких гарантій в ході розгляду даної справи.
Колегія суддів бере до уваги факт перебування підсудних під вартою понад 10 років, проте у даному складі суду розпочато новий розгляд справи, яка у зв`язку із своєю складністю та об`ємом, потребує детального дослідження, відтак і тривалого розгляду.
Разом з тим, Законом України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001р., № 25-26, ст.131) викласти в такій редакції: - «зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження».
Підсудні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачуються у скоєнні злочинів санкції яких передбачають довічне позбавлення волі.
Згідно ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що строк попереднього ув`язнення, відбутий підсудними ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , не перевищує співвідношення, визначене абзацом першим частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України, максимально можливий строк позбавлення волі - довічне позбавлення волі, передбачений саме Особливою частиною Кримінального кодексу для злочину, у якому підозрюються підсудні, тому вони не підлягають негайному звільненню судом з-під варти.
Що стосується підсудного ОСОБА_18 , який обвинувачується у скоєнні злочинів за ч.4 ст.187, ч.5.ст. 185 КК України, максимально можливий строк позбавлення волі якими визначено 15 років, на даний час строк попереднього ув`язнення складає 11 років 5 місяців 2 дні, суд вважає необхідним підсудного звільнити з-під варти в залі суду негайно, змінивши запобіжний захід на підписку про невиїзд з постійного місця проживання відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України .
Враховуючи наведене, особи підсудних, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, з врахуванням того, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підсудних, крім підсудного ОСОБА_18 , суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотань захисників.
Керуючись ст.ст.148-151, 155,165,165-1, 274 КПК України /в редакції 1960 року/, ст.72 КК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 відмовити за безпідставністю.
Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу та звільнення з-під варти підсудного ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Змінити підсудному ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши підсудного ОСОБА_18 з-під варти в залі суду.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3