Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8418/15-к
Провадження № 1-КП/758/433/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Колегія суддів Подільського районного суду м. Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
представника потерпілих ОСОБА_13 ,
потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
цивільного позивача ОСОБА_16 ,
обвинуваченого ОСОБА_17 ,

розглянувши кримінальне провадження №1-кп/758/433/15 (справа №758/8418/15-к), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування №0002806, яке надійшло з прокуратури Подільського району міста Києва з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, інваліда другої групи, не одруженого, дітей не має, освіта базова вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
28 квітня 2015 року, близько 18 години, ОСОБА_17 перебував у подвір`ї будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду №4.
Там, він зустрів свого наглядно знайомого ОСОБА_18 , який перебував разом із раніше незнайомим йому ОСОБА_19 .
У розмові останні, знаючи про те, що ОСОБА_17 схильний до вживання наркотичних засобів, почали вимагати у нього передачі їм наркотичних засобів, на що ОСОБА_17 відповів відмовою.
З цих підстав, між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 виник конфлікт. Перебуваючи між четвертим та п`ятим поверхами вказаного під`їзду, у ОСОБА_17 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_20 , так як його дії по відношенню до ОСОБА_17 були більш агресивними і останній був йому раніше не знайомий.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_17 піднявся до своєї квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на п`ятому поверсі за вищевказаною адресою, де взяв ніж та одразу повернувся на сходову площадку, де на той час знаходився ОСОБА_20 .
Спустившись на площадку між четвертим та п`ятим поверхами, ОСОБА_17 , використовуючи ніж, умисно заподіяв ним один удар потерпілому ОСОБА_20 в область лівої завушної ділянки, від чого настала смерть. В подальшому ОСОБА_17 разом із ОСОБА_21 знесли ОСОБА_20 до входу у під`їзд №4 вказаного будинку. Після чого, ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зник, при цьому сховав знаряддя вчинення злочину.
Відповідно до висновку експерта №1189 від 17.07.15 року, під час дослідження трупу ОСОБА_20 виявлені наступні ушкодження: а) проникаюче сліпе колото-різане поранення голови та шиї: колото-різана рана (рана №1) на волосистій частині голови в лівій завушній ділянці з рановим каналом, що відходить від неї, та йде ззаду наперед, зверху донизу, зліва направо. По його ходу ушкодженні шкіра, підшкірно-жирова клітковина, хітиноподібне ушкодження лівого ківального м`яза, між хребцевий проміжок спинномозковий канал, ушкоджуючи мозкові оболонки спинного мозку, речовину спинного мозку та де він сліпо закінчується, маючи довжину 9 см. б) забійна рана (рана №2) на обличчі в лобній ділянці зліва; два садна на обличчі ліва; садно з підсохлим темно-червоно-коричневим дном на лівій руці; садна з підсохлим темно-червоно-коричневим дном на передній стінці живота та на правому стегні; садна з підсохлим темно-червоно-коричневим дном на обох югах; синюшні синці на обох ногах; в) (старі) садна з червоним підсохлим дном на правому плечі; садно на лівій кисті; садна на передній поверхні; клаптева рана (рана №3) на лівій стопі. Ушкодження описане в п.1.а) виникло від дії гострого предмету, маючого колючо-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), котрий в своєму складі мав обушок та лезо. Ушкодження описані в п.1.а) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (по критерію небезпеки для життя) та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_20 настала від колото-різаного проникаючого поранення голови та шиї з ушкодженням оболонок та речовини спинного мозку, крововтрати та шоку, на що вказують: колото-різане поранення (рана №1) описане в п.1, переважне недокрів`я внутрішніх органів; шунтування кровоточу в нирці, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця, гостра альвеолярна емфізема легень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_17 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав частково, також частково визнав позовні вимоги потерпілих і цивільного позивача та дав показання, що до 28.04.2015 року потерпілого ОСОБА_22 не знав. Свідка ОСОБА_21 знав наглядно, колись вчились в одній школі, однак, ОСОБА_21 на 4 роки його молодший. Наркотичні засоби він не продає також він їх не вживає з 2012 року. До лікування в 2012 році він вживав героїн. 28.04.2015 року він цілий день перебував вдома. Після 16 години до нього заїхав знайомий, який залишив автомобіль для ремонту, документи на автомобіль та 1000 грн. Вони вийшли з ним на вулицю поговорити. Після цього він зайшов до під"їзду, де між другим та третім поверхом його наздогнали ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які почали вимагати наркотики. Вони були у стані сп`яніння. Він вимагав, щоб вони пішли, але ОСОБА_23 заламав його руку та вдарив по голові, ймовірно ножем. Після цього, він побачив на підлозі ніж. Ніж мав чорне лезо та чорно-синю ручку приблизно 15 см. Лезо займало приблизно половини довжини ножа. Потім він вирвався, побіг в квартиру та закрив двері. В квартирі він вмився, виглянув у віконце дверей та побачив, що біля квартири стоїть його мати. Поруч з нею стояли ОСОБА_21 та ОСОБА_20 та розмахували руками. Він взяв на кухні ніж та вийшов в коридор. Почалась бійка, в ході якої ОСОБА_20 вдарив його в ніс та в область грудної клітини. В той момент, коли ОСОБА_20 хотів його вдарити ще раз, він махнув ножем та випадково вдарив ОСОБА_20 в шию, після чого той впав. Потім мати побігла телефонувати у швидку допомогу, а він та ОСОБА_21 знесли ОСОБА_20 під під"їзд. Після чого він пішов в магазин купити мінеральну воду. Згодом під"їхала швидка і він поїхав до знайомого, щоб повернути машину. Автомобіль залишив по АДРЕСА_4 , тобто там, де проживає його знайомий. Ніж викинув по вулиці Гонгадзе, подвір`ями пішов до дому. Біля будинку стояла швидка та міліція. Працівникам швидкої він повідомив, що особі необхідна медична допомога. Він не повідомив працівникам швидкої про те, що він наніс удар ножем потерпілому. Біля під"їзду до нього підійшли працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_20 помер, а він визнав, що це він вдарив його ножем.
Стверджує, що потерпілого вдарив ножем випадково, вбивати його не хотів. Можливо дійсно перед тим, як увійти у квартиру, висловлював погрози, однак, реального наміру їх реалізувати не мав. У вчиненому кається. Через значну суму позови про відшкодування моральних збитків визнає частково, потерпілого ОСОБА_15 та цивільного позивача ОСОБА_24 по 30 тисяч гривень, а потерпілої ОСОБА_25 на суму 60 тисяч гривень.
Потерпілий ОСОБА_15 дав суду показання, що потерпілий ОСОБА_26 є його єдиним сином. Обвинуваченого раніше не знав. За станом на 28 квітня 2015 року син проживав окремо із співмешканкою, до них лише заходив. 29 квітня 2015 року, близько 03 години ночі зателефонувала співмешканка сина ОСОБА_27 і повідомила, що сина вбили ударом ножем у горло, що все відбулося на п`ятому поверсі, в якомусь будинку. Хто вбив, вона не знала. Стосунки із сином були добрі, він працював неофіційно на ринку, був не розлучений, однак, з дружиною не жив, добре відносився до своєї дочки. Йому нічого не відомо про те, що син вживав наркотичні засоби. Позовні вимоги та їх обґрунтування у позові підтримує у повному обсязі. В частині майнових затрат на поховання сина його доводи підтверджуються в повному обсязі фінансовими документами. В частині моральних збитків він звертає увагу, що син був єдиною дитиною, тому злочином йому завдані непоправимі моральні збитки.
Потерпіла ОСОБА_14 дала суду показання, що потерпілий ОСОБА_26 її чоловік, з яким вони не розлучились, однак, спільно останнім часом не проживали. У них є спільна дитина 2009 року народження, яку чоловік допомагав виховувати, підтримував їх матеріально. Від свекра взнала, що чоловіка вбили. Чоловік не був конфліктним, не був агресивним, працював неофіційно на ринку. Свої позовні вимоги про відшкодування моральних збитків повністю підтримує, звертає увагу, що вона страждає від того що втратила не тільки чоловіка, а батька дитини, яку тепер вона виховує і утримує одна, переживає за дитину її майбутнє, відсутня впевненість у завтрашньому дні. Позов також заявляє в інтересах дитини, яка також глибоко страждає від втрати батька.
Цивільний позивач ОСОБА_24 дала показання, що ОСОБА_26 був її єдиним сином, з яким були добрі стосунки, вона не може словами описати ті страждання, які вона отримала і отримує від усвідомлення, що сина вже немає в результаті злочину. Обґрунтування своїх позовних вимог і суму позову вона підтримує у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_21 дав суду показання, що за станом на 28 квітня 2015 року ОСОБА_17 знав наглядно як мешканця мікрорайону, де він проживав. З потерпілим випадково познайомився в цей день, разом розпивали спиртні напої. В подальшому потерпілий, який назвався ОСОБА_28 , запропонувати піти пошукати наркотичні засоби. Він йшов за ОСОБА_28 , вони прийшли до будинку ОСОБА_17 , якого зустріли біля під`їзду. Коли вони зайшли у під`зд, то ОСОБА_28 і ОСОБА_17 почали сваритися. ОСОБА_28 схватив ОСОБА_17 , зажавши внутрішньою частиною ліктя його шию. Також, як він вважає, перочинним ножиком порізав йому голову. ОСОБА_28 кричав, що обшукає квартиру ОСОБА_17 і щось знайде. В цей час на площадку поверху вийшла мати ОСОБА_17 , який в цей момент вирвався і втік у квартиру. ОСОБА_28 продовжував лаятися з матір`ю обвинуваченого. Згодом з квартири вибіг ОСОБА_17 , в лівій руці якого, як він думає, був ніж. Він бачив лише лезо. ОСОБА_17 почав їм погрожувати розправою та став між ОСОБА_28 і матір`ю. В цей момент ОСОБА_28 ударив ОСОБА_17 кулаком в обличчя, а останній наотмаш вдарив лівою рукою, в якій як він вважає був ніж, ОСОБА_28 , який впав, а обвинувачений кинувся до нього. Він почав тікати, однак, ОСОБА_17 кричав, що чіпати його не буде і щоб він повернувся. Він дійсно повернувся і на пропозицію обвинуваченого, під приводом того, що мати викликала швидку, вони винесли ОСОБА_28 на вулицю ближче до швидкої допомоги. Після цього він втік з місця події. Дійсно за його участю проводився слідчий експеримент, де він на місці події розказав про події як вони відбувалися, все розказав та показав щиро, без будь-якого тиску і підказок. На той час обставини події пам`ятав краще і більш детальніше.
Свідок ОСОБА_29 дала показання, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_17 . Потерпілого не знає. Син є доброю, чуйною людиною, хворіє, є інвалідом другої групи. Колись він вживав наркотичні засоби, однак, лікувався і на даний час наркотики не вживає.
28 квітня 2015 року, близько 18 години, вона перебувала по місцю проживання в кв. АДРЕСА_5 . Готувалась йти на зустріч із родичкою. Син вийшов на деякий час з квартири. Вона почула галас на сходах у під`їзді, вийшла і побачила, як двоє невідомих, заламавши сину руки, ведуть його по сходах до квартири. В хлопця, який по статурі був худий, в руках вона побачила ніж. Будучи у збудженому стані, вона почала кричати, після цього син вирвався, чи його відпустили і він побіг до квартири. Вона на сходах перегородила дорогу невідомим і не пускала їх, вимагала пояснити, що вони хочуть. Хлопець, який тримав ніж, розмахував ним перед собою і відтісняв її до квартири. При цьому до неї фізичної сили не застосовували. Невідомі кричали, щоб син виходив і не ховався за спиною матері. Через хвилин 5-10 син вискочив з квартири і між ним і невідомими зав`язалась штовханина. В цей час хлопець повної тілобудови впав і у нього з потилиці потекла кров. Вона не бачила, щоб син бив потерпілого ножем. Син сказав викликати швидку допомогу. Потерпілому було зле, він не міг стояти. Згодом його забрала швидка. Оскільки від крові було брудно, а вона думала, що у потерпілого лише розбита голова, то вона замила кров.
Свідок ОСОБА_30 дала суду показання, що працює молодшим спеціалістом станції швидкої медичної допомоги. Вона пам`ятає, що отримали виклик на вулицю ОСОБА_31 з повідомленням про ножове поранення ноги. Приїхавши на виклик, побачили як на сходах біля під`їзду сидів чоловік, тулуб якого лежав на ногах. Коли фельдшер його оглянув, та виявив колоту рану за вухом. Чоловік ознак життя не подавав. Після цього вони викликали спеціалізовану медичну бригаду. Слідів крові вона не пам`ятає, пояснень очевидців не пам`ятає. Інших тілесних ушкоджень на потерпілому не бачила. За яких обставин потерпілий отримав тілесні ушкодження їй не відомо.
Свідок ОСОБА_32 дала суду показання, що ОСОБА_17 проживає з нею на одному поверсі, однак, вони не спілкувались. Знає його матір. 28 квітня 2015 року, близько 18 години вона з дитиною поверталась додому. Біля під`їзду сусід із 49 квартири сказав, щоб вона не заходила в під`їзд, тому що там гамір і відбувається бійка. Вони відійшли до сусіднього під`їзду, де вона відволікалась на дитину, а через деякий час виявила, що на сходах біля під`зду сидить чоловік, тулуб якого лежав на ногах. Чи подавав він ознаки життя, вона сказати не може. Вона викликала працівників міліції. Приїхала швидка допомога. Також згодом на вулиці вона бачила неподалік того чоловіка ОСОБА_17 та його матір, від якої чула вислів: « ОСОБА_33 , тікай.».
Свідок ОСОБА_34 дала суду показання, що вона працює фельдшером 7 підстанції швидкої допомоги у місті Києві. Наскільки вона пам`ятає, по виклику травма голови у складі бригади швидкої допомоги вона виїжджала 28 квітня 2015 року після 18 години до будинку по АДРЕСА_6 . Біля під`їзду будинку вони виявили чоловіка, який був у позі сидячи на асфальті, голова схилена на груди і ознак життя не подавав. В лівій завушній ділянці у нього була виявлена колото-різана рана. Присутній високий, худий чоловік повідомив, що була бійка і вказаний чоловік отримав поранення. Одежа цього високого чоловіка була в крові, на обличчі була кров. Чи був це обвинувачений ОСОБА_17 , вона зараз сказати не може. Чи давав ще якійсь коментарі цей чоловік, вона не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_35 дав суду показання, що як водій швидкої допоги у складі бригади виїжджав 28 квітня 2015 року на вулицю Їжакевича у місті Києві, де був виявлений біля під`їзду чоловік, який не подавав ознак життя. На місці був високий худий чоловік, який говорив, що він зніс потерпілого, який був поранений під час бійки, з поверху на вулицю. Одежа цього чоловіка була в крові. Згодом він чув інформацію, що цей худий чоловік кудись зник і оголошували план його перехоплення і згодом затримали. Він зараз сказати однозначно не може, чи був це нині обвинувачений ОСОБА_17 , однак, він дуже похожий.
Свідок ОСОБА_36 дав суду показання, що за станом на 28 квітня 2015 року він проживав у будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_17 знає як сусіда, який проживає поверхом вище. В цей день, ввечері він з дитиною та дружиною сиділи на лавочці біля під`їзду будинку. Бачив, як до під`зду підходило двоє чоловіків. На їх запитання, чи немає у нього магнітного ключа від під`їзду, він відповів, що немає. Коли вони були біля дверей, в цей час двері відкрив ОСОБА_17 , який в дверях повернувся і пішов з цими чоловіками в під`їзд. Потім він почув з під`їзду крики, сварку, тому викликав міліцію і з родиною відійшов далі від під`їзду. Далі він побачив як ОСОБА_17 і один із чоловіків з під`їзду виносили третього, який вже не подавав ознак життя і якого вони посадили на сходи біля під`їзду. Після цього ОСОБА_17 кудись пішов, а чоловік втік. Через деякий час приїхала карета швидкої допомоги та працівники міліції. Коли він зайшов у під`їзд, то на сходах в районі 4 поверху він бачив сліди схожі на кров.
Свідок ОСОБА_37 , яка працює старшим слідчим Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві дала суду показання, що як учасник слідчої групи вона допитувала свідка ОСОБА_21 . Покази, які він давав не пам`ятає, однак, вся обставини було викладено виключно з його слів. Свідок логічно пояснював хід розвитку подій та дії його учасників. Вважає, що він давав правдиві свідчення. Будь-якого тиску на свідка вона не чинила.
Згідно протоколів огляду місця події від 28.04.2015 року та ілюстративних таблиць до них, під час огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 4, в якому квартири АДРЕСА_7 , на сходах перед вхідними дверима під`їзду будинку було виявлено тіло чоловіка, що лежало в горизонтальному положенні, спиною до низу, головою в сторону вхідних дверей, ногами по сходах донизу. Біля правої руки на асфальті лежать кросівки чорного кольору ( т.1 а.с.189-193). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду трупа від 28.04.2015 року, на голові трупа, в лівій завушній ділянці виявлено косо-горизонтальну колото-різану рану (т.1 а.с.194-198). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.04.2015 року та ілюстративної таблиці до нього, під час огляду квартири АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено: чотири змиви речовини бурого кольору, згорток паперу із слідами речовини бурого кольору з урни на кухні, три ножа, штани чорного кольору та кофту чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки зі слідами бурого кольору(т. 1 а.с.205-219). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.04.2015 року та ілюстративної таблиці до нього, під час огляду під`їзду № 4 по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: слід взуття бурого кольору, змиви слідів бурого кольору з кожного поверху, недопалок між 4 та 5 поверхом, згорток паперу зі слідами речовини бурого кольору( т.1 а.с.220-226). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.04.2015 року та ілюстративної таблиці до нього, під час огляду змивної ями, що розташована на проїжджій частині вулиці Георгія Гонгадзе, на яку ОСОБА_17 вказав, що туди викинув ніж, яким вчинив злочин, виявлено та вилучено складний ніж із деревинною рукояткою світло-коричневого кольору ( т.1 а.с.227-231). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.04.2015 року та ілюстративної таблиці до нього, під час огляду припаркованого вздовж проїзної частини по пр-ту Свободи навпроти будинку №13 автомобіля марки « Geely L5GL» було вилучено змиви із колеса руля та ричага коробки передач, які зняті на марлевий тампон ( т.1 а.с.232-236). Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2015 року, який фіксувався за допомогою цифрової відеокамери та відбувався за участю підозрюваного ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_21 , на місці вчинення кримінального правопорушення були відтворені обставини вчинення злочину. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_21 вказував, що перед тим як забігти до кварти, ОСОБА_17 висловлював погрози вбивством. Такі ж погрози висловлював, коли вийшов з квартири. ОСОБА_17 посилався, що його вдарили по голові, однак, не міг сказати, хто вдарив і чим. Також показував, що потерпілий намагався його вдарити кулаком в обличчя, а він відштовхуючись, вдарив ОСОБА_20 ножем. Вказував, що між тим як йому заподіяли ушкодження на голові та його ударом ножем потерпілому був значний розрив у часі. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно з висновком експерта № 1189 від 17.07.2015 року при дослідженні трупу ОСОБА_20 , 1987 р. н. виявлені наступні ушкодження:
А) проникаюче сліпе колото-різане поранення голови та шиї: колото-різана рана на волосистій частині голови в лівій завушній ділянці з рановим каналом що відходить від неї, та йде із заду наперед, зверху донизу, зліва направо, по його ходу ушкоджені шкіра, підшкірно-жирова клітковина, щілиноподібне ушкодження лівого ківального м`яза, між хребцевий проміжок зліва на рівні реберних дуг другого та третього шийних хребців, далі проникає в спинномозковий канал, ушкоджуючи мозкові оболонки спинного мозку, речовину спинного мозку та де він сліпо закінчується, маючи довжину 9см.
Б) забійна рана (рана №2) на обличчі в лобній ділянці зліва; два садна на обличчі зліва; садно з підсохлим темно-червоно-коричневим дном на лівій руці; садна з підсохлим темно червоно-коричневим дном на передній стінці живота та на правому стегні; садна з підсохлим темно червоно-коричневим дном на обох ногах; синюшні синці на обох ногах;
В) (старі) садна з червоним підсохлим дном на правому плечі; садно на лівій кисті; садна на передній поверхні; клаптева рана на лівій стопі;
Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, дані медико-криміналістичного дослідження, інтенсивність та окраску крововиливів в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції та ступінь вираженості клітинної реакції), можливо вважати, що:
- ушкодження описане в п.1.А) виникло від дії гострого предмету, маючого колючо-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), котрий в своєму складі мав обушок та лезо;
- ушкодження описані в п.п.1 .Б),В) від дії тупого (тупих) предмету (предметів);
- всі ушкодження є прижиттєвими. Ушкодження описані в п.п. 1.А),Б) виникли в короткий проміжок часу, який становить до 30-40 хвилин до настання смерті, а в п. 1. В) задовго до настання смерті (декілька діб).
Ушкодження описані в п.п.1.А) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (по критерію небезпеки для життя) та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Ушкодження описані в п. 1 Б),В) мають ознаки легкого тілесного ушкодження, а рани №№2 та 3 - легких тілесних ушкоджень що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_20 настала від колото-різаного проникаючого поранення голови та шиї з ушкодженням оболонок та речовини спинного мозку, крововтрати та шоку, на що вказують: колото-різане поранення (рана №1) описане в п.1А), переважне недокрів`я внутрішніх органів; шунтування кровотоку в нирці, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця, гостра альвеолярна емфізема легень.
Згідно з актом судово-медичного дослідження № 926-МК від 06.05.2015 року, в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа невідомого чоловіка 25-35 років, знайдено етиловий спирт у концентрації-1,89 проміле.
Згідно з висновком експерта № 246 від 17.07.2015 року, кров трупа ОСОБА_20 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На туалетному папері (об.№5) (по постанові слідчого - змив, вилучений з сміттєвої корзини на кухні), знайдена кров людини грипи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н. Таким чином кров може походити від особи з групою крові А с ізогемаглютинином анти-В с супутнім антигеном ОСОБА_38 даної крові від потерпілого ОСОБА_20 виключається. В змивах (об.№№1-4,6,9-11), наданих на дослідження, знайдена кров людини в якій виявлений тільки антиген Н , що не виключає можливість походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_20 . В змивах (об.№№7,8), газетному папері (об.№12), наданих на дослідження, знайдена кров людини, в якій виявлені антигени А та Н. Таким чином походження антигена Н можливо за рахунок крові потерпілого ОСОБА_20 , а антиген А міг походити від особи з групою крові А с ізогемаглютинином анти-В у разі змішування крові. Також не виключається можливість походження цієї крові від особи з групою крові А с ізогемаглютинином анти-В с супутнім антигеном Н.
Згідно з висновком експерта № 245 від 17.07.2015 року. На куртці (об№№1,7,8), кофті спортивній (об.№№9-13), штанах (об.№№14-16), які належать ОСОБА_17 , знайдена кров людини, в якій виявлені антиген А та Н. Таким чином походження антигена Н можливо за рахунок крові потерпілого ОСОБА_20 , а антиген А міг походити від особи з групою крові А ізогемаглютинином анти-В у разі змішування крові. Також не виключається і можливість походження цієї крові від особи з групою крові А с ізогемаглютининс анти-В с супутнім антигеном Н. На куртці (об.№2-6), штанах (об.№№17,18), кросівках (об.№№19-22), які належать ОСОБА_17 , знайдена кров людини, в якій виявлений тільки антиген Н , що не виключає можливість походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_20 .
Згідно висновку експерта № 1233 від 29.04.2015 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_17 виявлено: садно на спинці носу в середній третині; колото різана рана в тім`яній ділянці зліва. Вказане ушкодження у вигляді садна спричинене тупим предметом, колото різана рана гострим предметом, могли утворитись 28.04.2015 та відносяться: садно до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Колото-різана рана - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здров`я).
Згідно висновку експерта №1664х від 23.06.2015 року, в наданих на експертизу медичних шприцах ємкістю по 6 мл, які виявлено біля будинку по АДРЕСА_2 наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та прекурсори виявлено не було. В медичному шприці місткістю 2,5 мл з голкою у пластиковому футлярі з нашаруванням речовини коричневого кольору, вилученому з місця проживання ОСОБА_17 міститься особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого ( в перерахунку на суху речовину) в нашаруваннях дорівнює 0,002 г.
Фактичні дані, що містяться в цих висновках експертиз, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_17 злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як навмисне вбивство іншої особи.
Судова колегія критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_17 , у яких він заперечує наявність у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_20 , повідомляючи при цьому, що у тій ситуації, яка виникла, мала місце з його боку необхідна оборона від нападу потерпілого, а не умисне позбавлення життя, в тому числі при перевищені меж необхідної оборони. Колегія суддів також критично відноситься до його доводів про необережне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.
Колегія суддів бере до уваги локалізацію, тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому, предмет, яким ці ушкодження були заподіяні.
Колегія суддів звертає увагу на висновок експерта №1189 від 17.07.15 року, зокрема, що під час дослідження трупу ОСОБА_20 виявлене проникаюче сліпе колото-різане поранення голови та шиї: колото-різана рана (рана №1) на волосистій частині голови в лівій завушній ділянці з рановим каналом, що відходить від неї, та йде ззаду наперед, зверху донизу, зліва направо. По його ходу ушкодженні шкіра, підшкірно-жирова клітковина, хітиноподібне ушкодження лівого ківального м`яза, між хребцевий проміжок спинномозковий канал, ушкоджуючи мозкові оболонки спинного мозку, речовину спинного мозку та де він сліпо закінчується, маючи довжину 9 см.
Як вбачається з показів свідка ОСОБА_21 , коли з квартири вибіг ОСОБА_17 , то в лівій руці його, як він думає, був ніж. Він бачив лише лезо. ОСОБА_17 почав їм погрожувати розправою та став між ОСОБА_28 і матір`ю. В цей момент ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_17 кулаком в обличчя, а останній наотмаш вдарив лівою рукою, в якій, як він вважає був ніж, ОСОБА_28 , який впав, а обвинувачений кинувся вже до нього. Він почав тікати, однак, ОСОБА_17 кричав, що чіпати його не буде і щоб він повернувся. Він дійсно повернувся і на пропозицію обвинуваченого, під приводом того, що мати викликала швидку, вони винесли ОСОБА_28 на вулицю ближче до швидкої допомоги.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України колегія суддів бере до уваги, що за нормативним визначенням умисне вбивство ( ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.
Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони ( ст.118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.115 КК України обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.
Згідно із частиною першою ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).
Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявності суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час першого етапу конфлікту між ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , з одного боку та ОСОБА_39 з другого, перші, вважаючи, що ОСОБА_17 схильний до вживання наркотичних засобів почали вимагати у останнього передачі їм наркотичних засобів, на що ОСОБА_17 відповів відмовою.
З цих підстав, між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 виник словесний конфлікт, в процесі якого потерпілий утримував ОСОБА_17 ліктьовим згином за шию. Хтось із присутніх заподіяв йому пошкодження на голові. Однак, після цього ОСОБА_17 вирвався і втік у квартиру, його в подальшому не переслідували.
На думку колегії суддів після цього розпочався другий етап конфлікту, де ОСОБА_17 піднявся до своєї квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на п`ятому поверсі за вищевказаною адресою, де взяв ніж та одразу повернувся на сходову площадку, де на той час знаходився ОСОБА_20 . Спустившись на площадку між четвертим та п`ятим поверхами, ОСОБА_17 використовуючи ніж, умисно заподіяв ним один удар потерпілому ОСОБА_20 в область лівої завушної ділянки.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_17 в цей час не піддавався нападу, який би загрожував його життю і здоров`ю, не зазнав суспільно небезпечного посягання достатньої інтенсивності з боку ОСОБА_20 , яке було б реальним, і внаслідок його активних дій мав підстави побоюватися за своє життя.
Переглянувши в судовому засіданні 16 листопада 2015 року відеозапис слідчого експерименту з відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_17 і свідка ОСОБА_21 , суд звертає увагу, що обвинувачений не зміг вказати, чим йому потерпілий заподіяв тілесні ушкодження на голові, коли утримував у «замку» з допомогою ліктя. За ніж чи інший спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень не говорив. Суд бере до уваги, що на місці події ніж чи інший предмет, який міг бути у потерпілого не знайдено. Також суд бачив позицію обвинуваченого на другий день після злочину, де він спокійно, логічно показує, як потерпілий намагається його вдарити кулаком у обличчя, а він ножем наносить удар в шию за вушну раковину ОСОБА_20 .
За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення, що мотиви дій ОСОБА_17 були особисті неприязні стосунки, які виникли під час сварки та конфлікту.
Із фактичних обставин справи випливає, що між першим етапом конфлікту та рішенням ОСОБА_17 застосувати ніж існував значний розрив у часі, достатній для осмислення (оцінки) ситуації та виникнення умислу на вбивство з помсти.
Рішення про застосування ножа він приймав під впливом факторів, які не зумовлювали вжиття заходів для свого захисту. Саме фактор помсти із застосуванням ножа, що був взятий заздалегідь, з нанесенням удару в життєво важливу частину тіла людини, з метою максимального заподіяння шкоди, були спонукальними та визначальними (домінуючими) у виборі поведінки, до якої ОСОБА_17 фактично вдався.
Заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не були пов`язані з будь-яким реальним посягання на життя ОСОБА_17 чи реальної небезпеки для його здоров`я. На переконання колегії суддів, він не перебував у стані необхідної оборони чи у стані перевищення її меж.
Цілеспрямованість його дій на нанесення ножем удару у життєво-важливу частину тіла людини в шию за вухом, глибина ранового каналу до 9 см, характер пошкоджень, попередні висловлювання, про які говорить свідок ОСОБА_21 і суть яких на нецензурному лексиконі означає заподіяння смерті, свідчать про направленість умислу ОСОБА_17 вбити потерпілого.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні навмисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_17 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_17 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, в тому числі межі санкції ч.1 ст.115 КК України, що вказаний злочин відносить до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с. 22-23), є осудним, також є інвалідом 2 групи.
Суд також враховує поведінку потерпілого, яка передувала обставинам вбивства.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_17 обставиною суд визнає, що він є інвалідом другої групи, страждає на захворювання серця, гепатит та туберкульоз.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_17 обставин передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_17 до покарання у виді реального позбавлення волі.
Призначення іншого покарання, на думку суду не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд також прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_17 майнової шкоди на суму 36667 гривень 47 копійок підлягає задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_40 на суму 300 тисяч гривень, ОСОБА_41 на суму 300 тисяч гривень та ОСОБА_25 в інтересах її та малолітньої дитини на суму 600 тисяч гривень про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У ст.1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Судом під час судового розгляду достовірно встановлено, що в результаті скоєного злочину потерпілий ОСОБА_15 поніс матеріальні затрати на поховання сина та виконання поминальних обрядів 36 667 гривень 47 копійок. Вказане підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами (т.1 а.с.17-21). Обвинувачений повністю визнав позовні вимоги потерпілого в цій частині.
В частині відшкодування потерпілим та цивільному позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст.ст.1167,1168 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини.
Суд встановив, що потерпілі, які є батьком, матір`ю та дружиною ОСОБА_22 , а остання виховує їх спільну дитину, зазнали від злочину вчиненого ОСОБА_17 значних моральних страждань.
Суд бере до уваги ступінь та глибину їх душевних стражданнях від втрати єдиного сина, чоловіка та батька дитини, а також негативні зміни в їх житті, які сталися у зв`язку із цим, значні психологічні травми та погіршення стану здоров`я, переживання за своє майбутнє та майбутнє дочки на онуки. Батьки ОСОБА_22 продовжують зазнавати страждань від того, що не можуть відновити той спосіб життя, який був до смерті сина, значно втратили свою працездатність, постійно пригнічені від смерті єдиної дитини та страждають від невпевненості за майбутнє, від постійного усвідомлення, що син пішов з життя в молодому віці.
Дружина ОСОБА_22 страждає також від того, що в подальшому вимушена одна забезпечувати подальше життя їхньої дитини, переживати за її матеріальне становище, навчання та виховання без батька. Вона страждає від того, що бачить страждання малолітньої дочки, яка також несе моральну шкоду від втрати батька, не може погодитись з тим, що його більше немає та вона більше його не побачить.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судова колегія вважає, що потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_24 заподіяно моральну шкоду на суму по 150 тисяч гривень, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_17 до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні. Також судова колегія вважає, що з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_14 підлягає стягненню 200 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди заподіяної їй та малолітній дочці.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_17 підлягають стягненню в дохід держави витрати на проведення експертиз у справі, що підтверджується відповідними розрахунками експертних установ.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді дев`яти років шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_17 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з моменту затримання з 28 квітня 2015 року.
Позов потерпілого ОСОБА_15 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_2 ) в частині відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі, стягнути на його користь із ОСОБА_17 ( індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) тридцять шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 47 копійок за заподіяну майнову шкоду, а в частині відшкодування моральних збитків позов задовольнити частково на суму сто п`ятдесят тисяч гривень, а всього на суму сто вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 47 копійок.
Позов потерпілої ОСОБА_14 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_3 ) в частині відшкодування моральної шкоди в її інтересах та інтересах малолітньої дитини задовольнити частково, стягнути на її користь із ОСОБА_17 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) двісті тисяч гривень на відшкодування моральних збитків.
Позов цивільного позивача ОСОБА_24 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_4 ) в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути на її користь із ОСОБА_17 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) сто п`ятдесят тисяч гривень на відшкодування моральних збитків.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_17 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави одну тисячу сто сім гривень 96 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України, речові докази:
- одяг потерпілого ОСОБА_20 - пара взуття чорного кольору (кросівки), чоловічі шорти, футболка блакитного кольору, що були вилучені згідно протоколу огляду місця події від 29.04.2015 року та зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві знищити.
- одяг обвинуваченого ОСОБА_17 - кофта чорного кольору, штани чорного кольору, куртка біло-синього кольору, пара взуття кросівки блакитного кольору Nike, що були вилучені згідно протоколу огляду місця події від 29.04.2015 року та зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві повернути ОСОБА_17
- одяг, який належить ОСОБА_21 - спортивна кофта чорного кольору Adidas, спортивні штани чорного кольору Adidas, пара взуття (кросівки) Adidas, що були вилучені згідно протоколу огляду місця події від 29.04.2015 року та зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві - повернути власнику ОСОБА_21
- два ключі, один магнітний ключ, кишеньковий ліхтарик, що були вилучені згідно протоколу огляду трупа від 29.04.2015 року та зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві - передати потерпілому ОСОБА_15
- мобільний телефон марки «Nokia RM 969 - duos» IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , із сім картою оператора «MTC» номер « НОМЕР_7 », що належить ОСОБА_17 , який було вилучено згідно протоколу огляду затриманого від 29.04.2015 року та зберігається в камері схову Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві стягнути в порядку відшкодування заподіяних збитків потерпілим.
- змиви речовини бурого кольору, 5 недопалок від цигарок, відбитки пальців рук трупа ОСОБА_20 , мікронашарування з долонь рук трупа ОСОБА_20 , зрізи пластин нігтів з рук трупа ОСОБА_20 , зразки крові трупа ОСОБА_20 , два медичних шприці ємкістю 6 мл., слід взуття бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, недопалок від цигарки, згорток паперу зі слідами речовини бурого кольору, згорток паперу зі слідами речовини бурого кольору, 3 кухонних ножі, медичний шприц ємкістю 6 мм, складений ніж, змиви із рульового колеса, що були вилучені згідно протоколів огляду місця події від 28.04.2015 року та 29.04.2015 року, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_17 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3