Провадження № 11-сс/783/886/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004239,-
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
адвоката - ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області, без визначення розміру застави. Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 30.01.2016 року включно.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді місцевого суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на незаконність й обгрунтованість ухвали, просить її скасувати та звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_7 .
У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що при постановленні ухвали слідчий суддя не навів доводів щодо обгрунтованості підозри, а також те, що не врахував молодого віку підозрюваного, що він одружений, має дітей та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім цього, звертає увагу на те, що йому, як захиснику підозрюваного, як це вимагає ч.2 ст.184 КПК України, не було вручено матеріалів, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання.
Заслухавши доповідача, адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 18.11.2015 року приблизно о 02 год 10 хв він, перебуваючи неподалік від статуї Матері Божої, навпроти будинку № 6 на пр.Свободи у м.Львові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 має при собі заздалегідь заготовлений та пристосований для нанесення тілесних ушкоджень ніж, який належить йому, з хуліганських мотивів та мотивів явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, під надуманим дріб`язковим приводом вчинили конфлікт з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , під час якого шарпали їх за одяг, наносили удари по голові та тулубу, де ОСОБА_11 , застосовуючи ніж спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , заподіявши при цьому ОСОБА_18 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 18.11.2015 року № 1997, синці на обличчі зліва, на грудях справа, крововилив під слизову оболонку щоки зліва, що відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також ОСОБА_17 згідно з висновком судово-медичної експертизи від 18.11.2015 року № 1990, садна на обличчі зліва, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.
24 листопада 2015 року в установленому законом порядку ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопоушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, під час розгляду клопотання слідчий суддя місцевого суду на виконання вимог ст.178 КПК України належно оцінив всі обставини, зокрема вагомість доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 10 липня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України на 2 роки позбавлення волі, наявність таких ризиків, зокрема те, що підозрюваний свідомо уникає явки до органу досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, та прийшов до вірного висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч.4 ст.296 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема допитом потерпілого ОСОБА_14 , повідомленням про підозру ОСОБА_7 , повідомлення про підозру ОСОБА_11 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 , відтак доводи в цій частині є безпідставними.
Щодо доводів апелянта про невручення йому копії клопотання та матеріалів про застосування запобіжного заходу, то відповідно до ч.2 ст.184 КПК України, копії таких надається підозрюваному не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 зазначив, що копію матеріалів такого йому частково вручено, що не перешкоджало останньому в повній мірі здійснювати захист інтересів підозрюваного. Окрім цього, в суді першої інстанції жодних зауважень щодо клопотання ані підозрюваний, ані він не заявляли, а навпаки останній наполягав на розгляді такого по суті і застосуванні до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, серед підстав, за яких слідчий суддя вправі не визначати розмір застави у кримінальному провадженні є, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .

З огляду на вищенаведене та ураховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, приймаючи дане рішення, вірно врахував наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194, ст.178 КПК України, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її задоволення й скасування рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2015 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах - без задоволення.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4