Справа № 10с-131/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 22.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2010р. колегія судців судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого- Беха М.О.

суддів- Матюшка М.П. і ОСОБА_1

з участю прокурора - Нечепорепка Р.Л.

та представника ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3ІО.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією представника ОСОБА_4 ОСОБА_3ІО. на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2010 року.

Встановила:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2010 року, скарга ОСОБА_4 на постанову дільничого Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 04 вересня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи по факту неправомірних дій громадянки ОСОБА_5 щодо шахрайського способу заволодіння квартирою дядька скаржниці ОСОБА_6, який помер 07 серпня 2009 року, залишена без задоволення.

Обґрунтовуючи постанову, суд зазначив, що органом дізнання було прийнято законне рішення про відмову в порушені кримінальної справи, так як не було передбачених ст.94 КПК України приводів і підстав для її порушення. У своїй заяві в прокуратуру, яка поручила дослідну перевірку провести органу дізнання. ОСОБА_4 просила встановити істину у справі стосовно заволодіння квартирою свого дядька ОСОБА_6 громадянкою ОСОБА_5 Тому, на думку суду, спір про спадщину між ОСОБА_4. та ОСОБА_5 носить цивільно-правовий характер, тобто постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.09.2009 року є законною.

В апеляції представник ОСОБА_4 ОСОБА_3ІО. просить скасувати постанову суду як незаконну і повернути матеріали для проведення додаткової перевірки. На думку апелянта висновок суду, то ОСОБА_4 не зверталась з заявою про притягнення когось до кримінальної відповідальності не співвідносний з нормами КПК України, оскільки такі процесуальні дії. як притягнення осіб до кримінальної відповідальності за заявою, окрім справ приватного обвинувачення, не передбачено. Так як орган дізнання провів перевірку в порядку ст. 97 КПК України за повідомленням прокуратур, то таке повідомлення відповідає нормі п.1 ч.1 ст. 94 КПК України, а суд не врахував дану обставину при постановленій рішення. Далі в апеляції йдеться про те, що ОСОБА_4 не є громадянинкою України, а Російської Федерації і тому їй не було відомо процедуру подачі заяв про злочини згідно з вимогами українського крнмінально-процесуального закону, внаслідок чого суд не дав оцінки в постанові відсутність в постанові дізнавача про порядок і процедуру оскарження, що є грубим порушенням норм КПК України та Міжнародних угод, ратифікованих Україною. Крім того, суд не врахував доводи скарги про неповноту перевірки через неврахування документів про стан здоров'я та причини слідства покійного. Також судом не дано оцінки незаконного заволодіння громадянами ОСОБА_5 та В.Г. документами і грошима покійного, зумисності пошкодження телефонного кабеля до квартири покійного, приховання від лікарів наявноситі в покійного родичів.

В суді не брав участь дільничий ОСОБА_7, чиї дії оскаржувались.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в підтримку апеляції, прокурора, який просив постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.236-2 КПК України при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суд повинен перевірити, чи були дотримані вимоги ст. 99 КПК України.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_4. суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для порушення кримінальної справи і на законних підставах залишив скаргу па постанову органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи без задоволення, про що з достатньою повнотою мотивував свій висновок у постанові від 02.06.2010 року.

Зокрема, оскільки спір між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 носив цивільно-правовий характер щодо спадщини покійного ОСОБА_6, то в постанові дільничого, затвердженої начальником міліції, було рекомендовано ОСОБА_8 звернутися до суду для вирішення питань стосовно спадщини, що вона і зробила. Рішенням Білоцерківського міськранонного суду Київської області від 23.04.2010 року в задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Посилання апелянта на відсутність в постанові органу дізнання роз'яснення порядку і процедури її оскарження суперечить матеріалам справи, так як 07.09.2009р.-ОСОБА_4 поштою було направлено повідомлення про прийняте рішення, а також порядок і строк його оскарження, тому її права не були порушені (а.-с. 33)

Також суперечить матеріалам справи твердження апелянта про неповноту дослідної перевірки, оскільки органом дізнання була проведена перевірка про наявність події будь-якого злочину та при її відсутності було прийнято обгрунтоване рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, про що суд прямо зазначив у постанові.

На підставі викладеного і. керуючись ст.ст. 365. 366 і 382 КПК України, колегія суддів.

Ухвалила:

Апеляцію представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2010 року, якою скаргу ОСОБА_9 про скасування постанови дільничого Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 04 вересня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи залишена без задоволення - залишити без зміни.

Головуючий

Судді