Справа № 495/8567/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2015 м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України, яку мотивує наступним. 02 серпня 2014 року, приблизно о 23 годині, по вулиці Леніна у с.Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, легковий автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв наїзд на мопед марки YAMAHA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого останній та пасажир мопеда отримали тяжкі тілесні ушкодження. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2014 року під № 0002374 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 286 частиною 2 Кримінального кодексу України. Всі необхідні по справі експертизи проведені, в тому числі й судово-медична експертиза щодо встановлення ступеня тяжкості тілесного ушкодження, допитані свідки, які підтверджують факт знаходження водія за кермом автомобіля. Відповідно до висновку експерта в причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів з технічної точки зору знаходяться дії водія автомобіля, які не відповідали вимогам пунктів 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху. Показання водія мопеда в частині механізму зіткнення з автомобілем, з технічної точки зору, узгоджуються із зафіксованою на місці події слідовою інформацією і пошкодженнями транспортних засобів.

Однак, як вказує адвокат ОСОБА_3 , бездіяльність прокурора призвела до затягування досудового слідства та заважає вирішенню справи у розумні строки А саме, прокурором не було здійснено повідомлення про підозру та не направлено до суду матеріали кримінального провадження, які натомість були скеровані ним до військової прокуратури, незважаючи на те, що з часу скоєння кримінального правопорушення минуло 1 рік та три місяці. Також, як вказує адвокат ОСОБА_3 прокурор не визнав легковий автомобіль «ВАЗ-2106», речовим доказом по справі, та не приєднав цей доказ до матеріалів справи. Крім цього, як вказує адвокат ОСОБА_3 станом на час подання цієї скарги справа знаходиться у прокурора і досудове слідство по ній не проводиться. На підставі викладеного та з посиланням на статті 9, 91, 92, 93, 21, 276, 303-307 КПК України просить суд зобов`язати прокурора вчинити наступні дії : визнати легковий автомобіль ВАЗ 2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі; приєднати зазначений доказ до матеріалів справи; здійснити повідомлення про підозру відносно водія легкового автомобіля; повідомити підозрюваному про звершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у судовому засіданні зі скаргою не погодився, просив суд відмовити у її задоволенні, оскільки вважає її необґрунтованою.
Вислухавши думку заявника, прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, ст. 303 КПК України, наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, який розширеному тлумаченню не підлягає, таким чином позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності.

ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, посилається на ст. 303 КПК України.

Ретельно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора вчинити наступні дії : визнати легковий автомобіль ВАЗ 2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі; приєднати зазначений доказ до матеріалів справи; здійснити повідомлення про підозру відносно водія легкового автомобіля; повідомити підозрюваному про звершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Однак, ці вимоги суд вважає їх необґрунтованими, та такими, що не ґрунтуються на законі, адже діючим КПК України не передбачена можливість зобов`язання осіб, які здійснюють кримінальне провадження, вчинити такі дії ухвалою слідчого судді.

Також суд приймає до уваги, що заявник, звертаючись до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, посилаючись на положення ст. 303 КПК України, фактично просить суд дати вказівки слідчому, в провадженні якого перебуває вказане вище кримінальне провадження задля його як найшвидшого розслідування, що є неприпустимим, адже порушує принцип незалежності слідчого під час досудового розсування у кримінальному провадженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України, є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до ч.2 ст. 309 КПК України
Слідчий суддя: