Справа№751/8578/15-к
Провадження №1-в/751/466/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ЧВК № 44 клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно зі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2012 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 149 ч. 2, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

31.08.2015 року засуджена ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на те, що хворіє на ряд тяжких захворювань, працюючи на швейному виробництві мала хороші показники роботи, приймала участь у культурно масовому житті установи, дбайливо ставиться до умов свого проживання. Тому вважає, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці, а також участю в житті відділення, вона довела своє виправлення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримала.

Представник ЧВК № 44 проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 заперечувала, посилаючись на те, що засуджена не довела свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення та доводи засудженої, представника кримінально-виконавчої установи, думку прокурора, який вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню, захисника, який вважає, що клопотання підлягає задоволенню, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженої, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У характеристиці ЧВК № 44 на засуджену ОСОБА_5 зазначено, що 14.11.2013 року комісією установи розглядалось питання застосування зміни умов тримання згідно ст. ст. 100, 101 КВК України, враховуючи характеристику на момент розгляду, засуджена не заслуговувала на зміну умов тримання, тому їй відмовлено.

25.09.2014 року комісією установи розглядалось питання застосування щодо засудженої заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, яка прийшла до рішення, що вона не заслуговує на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

12.03.2015 року комісією установи розглядалось питання застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст.81 КК України, яка прийшла до рішення, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

У висновку характеристики ЧВК № 44 на ОСОБА_5 зазначено, що засуджена відбула встановлену частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена за час відбування покарання характеризується негативно, поведінка засудженої не є сумлінною, засуджена має три стягнення, два з яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник установленого порядку відбування покарання згідно ст. 133 КВК України, ставлення засудженої до праці також не є сумлінним, так як має низький відсоток виконання денного завдання, вона не прагне підвищити свої професійні навички, звільнялась з іспитовим строком, умовно-достроково, але належних висновків для себе не зробила та вчинила умисний особливо тяжкий злочин під час невідбутої частини покарання, тому засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно зі ст. 81 КК України.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, з врахуванням зазначеної вище характеристики ЧВК №44, що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно зі ст. 81 КК України, оскільки основну інформацію про поведінку засудженої під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи, та у даному випадку поставити під сумнів висновки, надані кримінально-виконавчою установою у суду підстав немає. Згідно з психологічною характеристикою ОСОБА_5 неготова до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджена та захисник надали докази того, що ОСОБА_5 приймала участь у культурно-масових заходах, які проводились у ЧВК № 44, однак, на думку суду, цієї обставини недостатньо для умовно-достроково звільнення.

ОСОБА_5 також зазначила, що має ряд тяжких захворювань, однак, за станом здоров`я від роботи вона не звільнялась, інвалідом не визнана, адміністрацією колонії питання про її звільнення у в зв`язку з тяжкою хворобою не ставилось. За відсутності відомостей про те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, сам по собі факт наявності у неї хронічних захворювань не є підставою для застосування ст.. 81 КК України.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що законні підстави для умовно - дострокового звільнення засудженої від відбування покарання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

Ухвалив:
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2012 року за ст. 149 ч. 2, 71 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1