Справа № 1-84/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Цибика І.Й.,

при секретарі Тисянчин М.В.,

з участю прокурора Логойди О.К.,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 141, Великоберезнянського району, Закарпатської області, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, громадянин України, засуджений 28.04.2010 року Великоберезнянським районним судом за ст. 263 ч. 2 КК України до ста двадцяти годин громадських робіт,

- у вчиненні злочину передбаченому ст. 389 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_1 засуджений 28 квітня 2010 року вироком Великоберезнянського районного суду за ст. 263 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, умисно, без поважних причин, з метою ухилення від покарання не пов'язаного із позбавленням волі, у період з 4 червня 2010 року по 22 червня 2010 року не вийшов на роботу у Костринську сільську раду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що голова Костринської сілької ради направив його в Костринсько - Розтоцьку школу де він повинен був відбувати громадські роботи, відпрацьовуючи не більше 4-ох годин в день. З червня 2010 року він прийшов у Костринсько - Розтоцьку школу, де за дорученням директора до обіду колов дрова і після обіду пішов додому. З 4 червня 2010 року по 18 червня 2010 року більше на роботу в школу не виходив, оскільки займався вдома підсобним господарством. Усвідомлює, що він ухилився від виконання покарання, щиро розкаюється у вчиненому. Не виходив на роботу тому, що проживає з матірю, яка хворіє, та у нього самого було багато роботи вдома по господарству.

Суд обмежив дослідження доказів по справі допитом підсудного, оскільки ніхто з учасників судового розгляду не оспорив фактичні обставини справи та дослідив докази, що відносяться до предмету доказування, роз'яснивши положення ч. З ст. 299 КПК України.

Так, крім визнання своєї вини самим підсуднім, його вина доведена слідуючими доказами:

*довідкою із КВІ згідно якої в період із 4 по 18 червня 2010 року засуджений ОСОБА_1 не виходив на громадські роботи у Костринсько-Розтоцьку ЗОШ І -ступеня (а.с.7);

*вироком Великоберезнянського районного суду від 28 квітня 2010 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ст. 263 ч. 2 КК України до 120 год. громадських робіт (а.с. 10-11);

*графіком виходу на громадські роботи у Костринсько Розтоцьку ЗОШ І-ст., згідно якого ОСОБА_1 з 4 червня 2010 року по 18 червня 2010 року був відсутній по місцю роботи ( а.с. 19);

*актом перевірки виконання покарань у виді громадських робіт від 16 червня 2010 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на громадських роботах (а.с.21)

*довідкою Костринської сільської ради, згідно якої, ОСОБА_1 З червня 2010 року працював у Костринсько-Розтоцькій ЗОШ І - ступеня, а після цього не з'являвся на громадські роботи (а.с.23);

*актом перевірки виконання покарань у виді громадських робіт від 18 червня 2010 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на громадських роботах (а.с.24);

*рапортом дільничного інспектора Великоберезнянського РВ ГУМВС ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_1 18 червня 2010 року був відсутній на громадських роботах (а.с. 26);

*довідкою Костринської сільської ради, згідно якої, ОСОБА_1 із 4 по 18

червня 2010 року не з'являвся на громадські роботи у Костринсько-Розтоцьку

ЗОШ І - ступеня (а.с.27);

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена, а його дії кваліфікує за ст. 389 ч. 2 КК України, оскільки він ухилився від відбування громадських робіт, як особа засуджена до цього покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 вчинив злочин, який вчинений ним після постановлення вироку в іншій справі ( вирок ОСОБА_3 районного суду від 28 квітня 2010 року), а тому покарання йому слід призначити за правилами ст.71 КК України.

На підставі ст. 72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Як пом'якшуючі покарання обставини суд враховує те, що ОСОБА_4 у скоєному щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, давши правдиві покази, що дає підстави суду дійти висновку про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком (згідно вироку ОСОБА_3 районного суду від 28 квітня 2010 року: засуджено ОСОБА_1 за ч.2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт) остаточно до відбуття призначити ОСОБА_1 -покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік 15 днів.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступлення вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через цей суд.

Головуючий: