АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/1794/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1200/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, 06 серпня 2015 року слідчий СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою ОСОБА_8 .

В обґрунтування доводів органами досудового розслідування вказано, що 05.08.2015 року, о 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебувала разом з співмешканцем ОСОБА_9 у квартирі за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт. Після закінчення сварки у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство Конопля СЛ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .. ОСОБА_11 за допомогою сокири, яка знаходилась у будинку, нанесла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше 5 ударів по шиї ззаду, чим спричинила останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №104-ПРТ/15 від 06.08.2015 гостру кровотечу, зовнішній крововилив та множенні рублені рани на шиї. яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя, внаслідок чого останній помер.

В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

06.08.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Допитана в якості підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, винною себе визнала повністю та дала правдиві свідчення про обставини вчиненого злочину.

Вина підозрюваної ОСОБА_8 повністю підтверджується доказами, зібраними в ході досудового слідства, а саме: протоколом допиту підозрюваної від 06.08.2015 року, протоколом огляду місця події від 05.08.2015 року.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання, підозрюваного, захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, та прохали обрати більш м`який запобіжний захід, вважаю, що до ОСОБА_8 можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 К ПК України, відповідно до якої, метою застосування запобіжного заходу є забезпеченій виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне] правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_8 дійсно скоїла особливо тяжкий злочин, однак на її вихованні знаходяться троє малолітніх дітей 2008, 2009 та 2010 року народження, які зараз вимушені перебувати у лікарні і їх доля не визначена. Підозрювана за місцем мешкання характеризується з позитивного боку, самостійно і належним чином займалася вихованням дітей, спиртних напоїв не вживала, відповідно де наданих суду даних, в силу ст.89 КК України не судима, на обліку у лікарів нарколога психіатра не перебуває. Після скоєння злочину не приховувалася, а сама одразу викликала міліцію. Свою вину визнає повністю та розкаюється у вчиненому. Причиною скоєння злочину виявилася протиправна поведінка потерпілого.

Слідчий під час розгляду клопотання не зміг надати достатніх доказів існуванню ризиків, передбачених ст.177 КГІК України на які він посилається в обґрунтування, клопотання, а саме можливість у підозрюваної знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або те, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки як слідує з пояснень слідчого, всі необхідні речі та предмети вже були вилучені під час проведення огляду місця події, підозрювана має стійки соціальні зв`язки у вигляді трьох малолітніх дітей та з моменту скоєння злочину не приховувалася, а навпаки сама одразу ж повідомила про вчинений злочин.

Згідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим обставин, а саме існування ризиків того, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а навпаки наявні дані які свідчать про протилежне, тому немає достатніх підстав вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а окрім того, немає підстав вважати що такі ризики взагалі існують.

Враховуючи зазначене, оскільки підозрювана хоча і скоїла особливо тяжкий злочин, однак відсутні достатні докази існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, враховуючи всі обставини, беручи до уваги міцність соціальність зв`язків ОСОБА_8 як матері з трьома своїми малолітніми дітьми та те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може негативно позначитися на долі малолітніх дітей підозрюваної, вважаю за можливе, обрати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор подав до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і постановити нову ухвалу та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтовує апеляцію прокурор своєю незгодою з ухвалою слідчого судді та тим, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України і що підозрювана не працює, підозрюється в скоєнні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, що може спонукати переховуватися від органів досудового розслідування, на даний час не встановлені всі обставини соєного злочину, тому вона може знищити, сховати, або спотворити будь-що із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того,такий запобіжний захід, як домашній арешт недостатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора що просив задовольнити апеляцію, захисника та підозрювану що заперечували проти її задоволення , перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апелляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обгрунтованними.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд, з дотриманням вимог ст.ст.177,178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив всі обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про відсутність доказів наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істатне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховно те, що підозрювана визнала свою вину в скоєні кримінального правопорушення внаслідок протиправної поведінки потерпілого, позитивні характеристики, відсутність судимості в силу ст. 89 КК України, прийняв до уваги міцність соціальність зв`язків ОСОБА_8 як матері трьох малолітніх дітей (2008, 2009 та 2010 років народження) та те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може негативно позначитися на долі малолітніх дітей і вважав за можливе, обрати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, оцінив в сукупності обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме те, що підозрювана не оспорювала обставин вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, добровільно дає покази, та прийшов до обгрунтованого висновку, що домашній арешт ОСОБА_8 з покладенням на неї виконувати обов*язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить її належну процесуальну поведінку.

Доводи прокурора про наявність судимості у підозрюваної ОСОБА_8 документально не підтверджені.

Доводи апеляції прокурора щодо безпідставності обрання судом менш суворого запобіжного заходу спростовується наступним.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є вийнятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м*яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином під час розгляду клопотання слідчим суддею не здобуто, а прокурором не доведено взагалі наявність доказів того, що до підозрюваної не може бути застосований більш м*який запобіжний захід.

Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, прокурор не зміг довести їх наявність.

Що стосується доводів апеляції прокурора про невідповідність викладеної в резолютивній частині ухвали слідчого судді фрази «в разі необідності носити електроний засіб контролю», судова колегія вважає дійсну фразу некоректною.

Між тим це не впливає на законність ухвали слідчого судді, оскільки внаслідок недостатнього бюджетного фінансування органів МВС, про що свідчить ряд листів від керівництва МВС області та районів, кількість електроних засобів контролю є явно недостатньою для виконання ухвал слідчих суддів щодо його носіння.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 7 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний заход у вигляді домашнього арешту винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування за доводами апеляції прокурора коллегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 07.08.2015 року Первомайського міськрайонного суду Харківської області щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: