УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія п.12 ч.2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
01 грудня 2015 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_10 задоволено. Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25 грудня 2015 року.
При цьому подання прокурора було встановлено, що Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що близько 3-ї години 11 квітня 2015 року у лісовому масиві біля с. Березівка, Житомирського району, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 та реалізуючи його, умисно руками і ногами наніс чисельні удари по голові ОСОБА_12 , після чого за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , застосовуючи вибуховий пристрій, умисно вбив потерпілого. Смерть ОСОБА_12 настала в результаті множинних осколочних поранень грудної клітки, лівої ноги та обох рук з ушкодженням органів грудної порожнини.
В ході умисного вбивства ОСОБА_12 , ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 умисно заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді масивної рвано-забійної рани правої верхньої кінцівки з розмізженням м`яких тканин та розтрощенням кісток передпліччя, зяючої рани зовнішньої поверхні лівого стегна, рвано-забійних ран обличчя, тулубу, калитки, верхніх та нижніх кінцівок, множинних поверхневих та проникаючих в підшкірну жирову клітковину, м`язи, плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені з лівобічним гемотораксом, проникаючі в серцеву сорочку з пошкодженням серця та гемоперикардом, саден обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які є смертельними тілесними ушкодженнями, як несумісні з життям і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а також крововиливу під слизову нижньої губи, синця правої передвушної ділянки, крововиливу в м`які тканини голови в потиличній ділянці дещо справа нижче потиличного бугра, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.
14 квітня 2015 року у лісосмузі на відстані 15 м від дороги біля с.Березівка Житомирського району виявлено труп, якого впізнано як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24 квітня 2015 року прокуратурою Житомирської області визначено
29 квітня 2015 року прокуратурою Житомирської області вказані матеріали
07 жовтня 2015 р. о 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_7 було затримано і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення умисного вбивства ОСОБА_12 за ознаками п.12 ч.2 ст.115 КК України.
07 жовтня 2015 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду Житомира ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу визначений до 04.12.2015 р.
Рішення слідчого судді від -1.12.2015 р. за вказаним поданням прокурора обґрунтовано тим, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою судовому засіданні не встановлено.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід із тримання під вартою на інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не пов`язаний з триманням під вартою. Посилається на те, що ухвала постановлена слідчим суддею формально, без дотримання вимог діючого законодавства та практики ЄСПЛ. Слідчий суддя, не обґрунтовуючи своєї думки, зазначив в оскаржуваній ухвалі, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. При цьому слідчим суддею не надано оцінки щодо існування будь-якого з ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Натомість в судовому засіданні прокурором не було доведено існування ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує також, що прокурором в судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_7 зник з місця події та тривалий час переховувався, хоча органу досудового слідства достовірно відомо, що ОСОБА_7 не переховувався, а в липні 2015 року викликався та допитувався як свідок у рамках даного кримінального провадження, після чого, він відбув для виконання своїх функціональних обов`язків як військовослужбовця, для проходження військової служби в зону проведення АТО, де перебував до затримання. Факт того, що ОСОБА_7 не переховувався підтверджується відсутністю процесуальних дій у кримінальному провадженні з приводу оголошення розшуку останнього. Зазначає, що інформація на яку посилається прокурор при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, являється завідомо неправдивою, такою, що спотворює об`єктивний хід подій. Слідчий суддя, порушуючи принцип змагальності сторін та об`єктивності, не прийняв до уваги факти, викладені стороною захисту, прийнявши лише необґрунтовані, а тим більш спотворені факти сторони обвинувачення. Стверджує, що прокурором в судовому засіданні не було доведено ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.177, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків, та інших учасників провадження.
В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги захисники підозрюваного повідомили про відмову іншого підозрюваного п ОСОБА_11 від наданих раніше показань, не надавши при цьому доказів зазначеного, та просили змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та ознайомившись з кримінальним та судовим провадженнями, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування та продовження запобіжного заходу.
Так, розглядаючи клопотання прокурора та продовжуючи строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив всі обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою та переконався в тому, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не зникли. Посилання апелянтів на те, що ризики і не могли бути буд-яким чином змінені та вони взагалі відсутні, не знайшли свого підтвердження, оскільки з 07.10.2015 року ОСОБА_7 вже перебуває під вартою, що зрозуміло обмежує його в будь-яких діяннях, пов`язаних з вищенаведеними ризиками, а впевненість у невинуватості чи невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, про підозру у вчинені якого йому було оголошено, може бути здобута органами досудового слідства після проведення усіх, заявлених у клопотанні слідчих дій у строк, продовжений військовим прокурором Житомирського гарнізону до 25.12.2015 року.
Обставинами, які переконали слідчого суддю у необхідності продовження строку утримання під вартою, визнано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. На підтвердження підозри ОСОБА_7 у інкримінованих діях органом досудового розслідування зібрано наступні докази: протоколи огляду місця події від 14 і 15 квітня 2015 року, гідно яких оглянуто ділянку місцевості у лісовому масиві біля с.Березівка, Житомирського району, де виявлено труп ОСОБА_12 ; висновок судово-медичної експертизи №397 по трупу ОСОБА_12 ; показання потерпілої ОСОБА_13 ; показання свідка ОСОБА_14 ; протоколи обшуку від 25.09.2015 за місцем проживання підозрюваного по АДРЕСА_1 ; показаннями свідка ОСОБА_15 ; показаннями свідка ОСОБА_16 ; показаннями свідка ОСОБА_17 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 , висновком експерта № 4/80 від 26.09.2015.
Посилання апелянта на те, що інший підозрюваний ОСОБА_11 в судовому засіданні при вирішенні у суді питання про продовження йому строку тримання під вартою 06.12.2015 року відмовився від своїх показань, наданих раніше в ході досудового слідства щодо визнання вини та звинувачення ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенню разом з ним, а інших доказів вини ОСОБА_7 слідством фактично не добуто, не доведено ніякими доказами та не може бути предметом розгляду апеляційного суду в межах зазначеної апеляційної скарги. Сам ОСОБА_7 вини у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнає, фактично весь час, який тривало досудове слідство, не перебував за місцем свого проживання, перебуваючи у зоні АТО, і тільки 07.10.2015 року його було затримано правоохоронними органами у його військовій частині.
Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може знищити або сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки деяких речей, належних загиблому, які перебували на ньому на час сбивства, виявлено до цього часу не було, може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та виконанню ним процесуальних обов`язків.
Крім того, в ухвалі слідчого судді зазначені причини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з чим, в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею безпідставно продовжено підозрюваному строк тримання під вартою, оскільки при винесенні ухвали дана неналежна оцінка усім обставинам, які підлягають врахуванню відповідно до вимог ст.178 КПК України та не розглянута можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи, на те, що підозра його є необґрунтованою, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними та спростовуються матеріалами судового та кримінального проваджень.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи перевірялись слідчим суддею при його розгляді, як перевірялися вони і судом апеляційної інстанції. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисників, заслухано пояснення слідчого щодо питань учасників процесу та суддів апеляційного суду, досліджені матеріали кримінального та судового проваджень,а також з`ясовані інші обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Крім того, на даний час неможливо завершити досудове розслідування, з огляду на необхідність отримання висновків ряду судово-медичних експертиз, зокрема, висновків судово-біологічної, судово-імунологічної, комплексних хімічно судово-імунологічних, судово-цитологічної, судово-балістичної та судової експертизи металів та сплавів та вчинити ряд інших процесуальних дій, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_7 наявні міцні суспільні, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем на посаді командира роти вогневої підтримки в/ч польова пошта НОМЕР_1 , є учасником АТО, за місцем проходження служби характеризується виключно з позитивної сторони, перебуває у шлюбі, виховує неповнолітню дочку, не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, враховуючи зібрані слідством докази, особливу суспільну небезпечність правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи положення ст.. 178 КПК України.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_18 ніяким чином не переховувався від слідства, а перебував на службі в зоні АТО, та влітку з`являвся на допит до прокуратури висновків слідчого судді про необхідність на даний час о продовженням підозрюваному саме тримання під вартою не спростовує.
Разом з тим на думку колегії суддів призначення підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як на тому наполягав останній та його захисники, також виявляється недоцільним та безпідставним, враховуючи те, що ОСОБА_7 зареєстрований та мешкає у м. Києві, у зв`язку з чим відповідно до положень ч.3 ст.. 181 КПК України ухвала про його домашній арешт повинна бути виконуватися за місцем проживання підозрюваного, тобто у м.Києві. Разом з тим досудове розслідування даного кримінального провадження проводиться військовою прокуратурою Житомирського гарнізону за місцем вчинення кримінального правопорушення, і знаходження одного з підозрюваних в іншій місцевості під домашнім арештом, тобто у м. Києві, суттєво ускладнить проведення відповідних слідчих та інших дій. Для обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням волі підозрюваного, враховуючи вищенаведені обставини та особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, колегія суддів вважає необгрунтованим та недоцільним.
Під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення та наявність ризиків, що дає підстави для продовженням строку тримання під вартою до закінчення строку проведення досудового розслідування, тобто до 25.12.2015 р. Вдаватися до оцінки доказів за вказаним кримінальним провадженням слідчий суддя, як і апеляційний суд, на даній стадії розслідування провадження повноважень не має.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25.12.2015 року,- без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: