Справа №1-524/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай
Номер провадження 11/1890/180/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Забари І. К.,

суддів - Яременка Г. М., Моїсеєнко Т. М.,

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляціями засудженої ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Битиця Сумського району Сумської області, вул. Кірова, 99-а, раніше судима: 07.05.2003 року за ст.ст. 15-185 ч.2, 185 ч.2, 304, 79 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців; 27.09.2005 року за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 22.12.2005 року за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 26.04.2007 року за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі на строк 3 роки,

засуджена:

за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_4 визнана винною та засуджена за вчинення злочину за наступних обставин.

21.03.2009 року близько 15-55 год. ОСОБА_4, перебуваючи у вагоні потягу на станції метро Вокзальна КП Київський метрополітен в м. Києві, таємно, повторно із жіночої сумки ОСОБА_5 викрала чуже майно останньої: гаманець, який не становив цінності для потерпілої, в якому знаходились гроші в сумі 1009,5 грн., а також банківська та дисконтна картки, які також не становлять цінності для потерпілої.

10.04.2009 року в період часу з 15-00 до 15-45 год. ОСОБА_4, перебуваючи в приміщенні Укртелекому по вул. Іллінській, 1 в м. Суми, таємно, повторно із сумочки потерпілої ОСОБА_6 викрала майно останньої - телефон Самсунг вартістю 1060 грн. із сім-карткою, яка не становить цінності для потерпілої, на рахунку якої було 10 грн., всього викравши майна потерпілої на загальну суму 1070 грн.

28.04.2009 року в період часу з 21-15 до 21-45 год. ОСОБА_4, знаходячись в магазині Еко-маркет по вул. Черепіна, 36-б в м. Суми, із продуктового кошика ОСОБА_7 таємно, повторно викрала чуже майно останнього: гаманець вартістю 494 грн., в якому знаходились гроші в сумі 1285 грн., всього таким чином викравши майна потерпілого на загальну суму 1779 грн.

Також 01.05.2009 року в період часу з 12-25 до 12-35 год. ОСОБА_4, знаходячись в магазині Білла по вул. Харківській, 9 в м. Суми, з кишені одягу ОСОБА_8 таємно, повторно викрала фотоапарат останньої вартістю 2118 грн.

В поданій апеляції та доповненні до неї засуджена ОСОБА_4, не оспорюючи доведеність вини в скоєному та правильність кваліфікації дій, просить помякшити призначене судом покарання, обмежившись відбутим нею покаранням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона вже відбула призначене покарання за вироком, який було скасовано, знаходячись на волі працевлаштувалась, злочинних дій більше не вчиняла, веде порядний спосіб життя, має поганий стан здоровя, покарання у вигляді позбавлення волі є невмотивованим.

Захисник ОСОБА_2 в поданій апеляції просить вирок суду змінити в бік помякшення призначеного засудженій покарання, призначивши їй до відбуття 3 роки 6 місяців обмеження волі, які вона вже фактично відбула за скасованим вироком суду. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, не дослідив доказів, які характеризують засуджену, порушив принцип безперервності процесу, при визначенні обсягу доказів, які підлягали дослідженню, мова не велась про скорочений порядок судового слідства, в судове засідання не викликались і не допитувались потерпілі та свідки.

Вислухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_4 та її захисників на підтримку поданих апеляцій, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі і ніким під сумнів не ставиться.

Покарання призначене засудженій відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи засудженої, яка раніше неодноразово судима за аналогічні корисливі злочини, в тому числі до позбавлення волі, так і помякшуючих покарання обставин, в тому числі і тих, на які апелянти посилаються в поданих апеляціях.

Доводи апеляції адвоката ОСОБА_2 про недослідження судом доказів по справі колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, за клопотанням прокурора, яке підтримали всі учасники судового розгляду, в тому числі і адвокат ОСОБА_2, судом на підставі ч.3 ст. 299 КПК України було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, що не суперечить кримінально-процесуальному законодавству.

Що стосується твердження апеляції адвоката про недослідження судом даних, які характеризують особу засудженої, а також порушення судом безперервності процесу, то вони не відповідають дійсності і є явно надуманими, оскільки спростовуються як протоколом судового засідання, так і безпосередньо вироком суду. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відкладався саме за клопотанням захисника та самої засудженої.

Що стосується довідки з місця роботи засудженої, то її не можна вважати належним доказам, оскільки сама ОСОБА_4 при апеляційному розгляді справи підтвердила колегії суддів, що фактично трудовий договір з нею не укладався і в неї відсутня трудова книжка.

Посилання адвоката на суттєве порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального законодавства при розгляді справи, оскільки в судовому засіданні були відсутні потерпілі та свідки, є також безпідставним, оскільки всіма учасниками судового розгляду було висловлено думку про можливість проведення та закінчення розгляду справи у відсутність зазначених осіб, що не суперечить КПК України.

Обґрунтування поданих по справі апеляцій про те, що засуджена вже відбула покарання у вигляді обмеження волі за скоєне, є безпідставним, оскільки вирок суду першої інстанції від 02 серпня 2010 року відносно ОСОБА_4 скасований саме в звязку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок його мякості, а вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, у відповідності зі ст. 399 КПК України, є обовязковими.

Таким чином, не знаходячи підстав для зміни вироку суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що подані по справі апеляції задоволенню не підлягають.

В той же час суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.1 ст. 335 КПК України, у резолютивній частині вироку не зазначив початок строку відбуття покарання засудженою, що повинно бути усунено судом в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2011 року відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляції засудженої та адвоката ОСОБА_2 на цей вирок без задоволення.

Запропонувати суду першої інстанції в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України визначитись із початком строку відбування покарання засудженою.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10