Липоводолинський районний суд Сумської області
Справа № 1-94/11 р.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 грудня 2011 р. Липоводолинський районний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Шульги О.М.

при секретарі Мазур O.A.

з участю прокурора Пося С.Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. ОСОБА_1 справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, тимчасово не працюючого , раніше не судимого

по ст. 383 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про скоєння злочину.

Цей злочин він вчинив за таких обставин.

09 жовтня 2011 року о 17 годині 45 хвилин підсудний ОСОБА_2 звернувся по телефону до чергової частини Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області з повідомленням про те, що 08 жовтня 2011 року близько 20 години біля бару в центрі с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області його побили невідомі особи, при цьому в нього при невідомих обставин зник мобільний телефон моделі „Samsung GE2821B.

На місце пригоди була направлена слідчо-оперативна група Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області.

09 жовтня 2011 року по приїзду працівників міліції ОСОБА_2, маючи на меті надати завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, незважаючи на попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення подав письмову заяву з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які 08.10.2011 року близько 22 години в с. Берестівка безпричинно побили його та забрали мобільний телефон.

В ході перевірки було встановлено, що він з метою уникнення сварки з дружиною вигадав історію з пограбуванням та умисно повідомив правоохоронним органам про дану подію, оскільки мобільний телефон загубив.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив, що дійсно він 08.10.2011 року у вечірній час пішов з дому і розпивав спиртні напої з ОСОБА_3 в неї вдома та в барі. Коли прийшов додому не памятає. На другий день, тобто 09.10.2011 року він виявив відсутність у нього телефону. З приводу втрати телефону в сімї розпочалася сварка і він розповів вигадану історію про його пограбування. Так як його дружина та мати не повірили йому, то сказали йому, щоб він повідомив про це органи міліції. В звязку з цим він 09.10.2011 року близько 17 год 45 хвилин повідомив в райвідділ міліції про те, що його побили чотири невідомі особи і під час побиття зник його мобільний телефон „Samsung GE2821B. Коли приїхали працівники міліції, то незважаючи на те, що був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, він особисто написав письмову заяву на імя начальника міліції з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які безпричинно побили його близько 22 години 08.10.2011 року в с. Берестівка. Через деякий час після цього знову до нього

приїхали працівники міліції і пояснили, що ніхто не підтвердив факту його побиття і тоді він зізнався їм що в дійсності ніхто його не бив і телефон у нього не забирав, а це він вигадав, щоб уникнути сварки з дружиною.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності і істинності їх позиції, а тому, вислухавши думку учасників процесу та розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, аналізуючи зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності і визнаючи їх достовірними, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення злочину, оскільки він будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України повідомив Липоводолинський райвідділ міліції про те, що його безпричинно побили та забрали мобільний телефон.

При призначенні покарання підсудному, обставинами, що його помякшують судом визнається щире каяття підсудного та активне сприяння ним розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання підсудному судом не вбачається.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого підсудним, його особистість, що характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро кається в скоєному та зважаючи на те, що на утриманні він має двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України і визначити йому покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1( один) рік.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомити кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: / ОСОБА_4