Справа № 303/311/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.09.2015 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ТОВ «АВЕ Мукачево» - ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/449/15 за апеляційною скаргою т.в.о. директора ТОВ «АВЕ Мукачево» ОСОБА_9 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 16 червня 2015 року, яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, неодружений, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимий, засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_10 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу постановлено залишити без змін.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 1580 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят) гривень процесуальних витрат за проведення експертиз.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто на її користь з ПАТ СК «К`Ю БІ І Україна» 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень матеріальної шкоди та з ТОВ «АВЕ Мукачево» 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Речові докази: автомобіль «MAN», д.р.н. НОМЕР_1 постановлено залишити власнику ТОВ «АВЕ Мукачево», диск «CD-R 700 МВ» з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження «Латорична корчма» постановлено залишити при матеріалах кримінального провадження.
Згідно з вироком ОСОБА_10 04 червня 2014 року, о 09 год. 34 хв., керуючи автомобілем марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить TOB «AVE-Мукачево», починаючи рух біля будинку №125 по вул. Червоноармійській, порушивши п.п.10.1, 12.3 правил дорожнього руху України, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в той час проходила повз вказаний автомобіль зліва. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Апеляційний суд, заслухав доповідь судді, промову представника ТОВ «АВЕ Мукачево» - ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити; пояснення представника потерпілої - ОСОБА_8 , яка просила вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; провів судові дебати, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України і призначене покарання у апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується вимог апелянта про зміну вироку в частині зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, колегія судів вважає за необхідне відзначити наступне.
Так, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки суд повинен був виходити з положень ст.ст. 1166, 1194, 1195, 1188 ЦК України та врахувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, а згідно п. 1 ч. 2 тієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч. 3 цієї ж статті моральна шкода відшкодовується грішми у розмірі який, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при цьому враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог потерпілої та стягнення з цивільного відповідача ТОВ «АВЕ Мукачево» моральної шкоди є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди вирішено з урахуванням наслідків, що настали від вчиненого злочину, а також з врахуванням ступеню та характеру фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, що повністю відповідає принципам розумності та справедливості.
Що стосується доводів т.в.о. директора ТОВ «АВЕ Мукачево» в частині неврахування судом першої інстанції, наявності відсутності полісу ОСЦПВ, то даний довід до уваги не приймається, оскільки ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода відшкодовується у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Така виплата відшкодовується виключно страховиком на підставі вказаного договору ОСЦПВ і немає жодного відношення до цивільно-правового обов`язку винної в ДТП особи персонально нести цивільно-правову відповідальність з відшкодування згаданої моральної шкоди потерпілому від ДТП, що передбачений п.3 ч. 2 ст.11, п.9 ч. 2 ст.16, ст.ст.23, 1168, 1172 ЦК України.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди яка підлягає відшкодуванню та непов`язана з розміром страхового відшкодування.
Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи стосуються правовідносин виключно між страховиком та страхувальником (застрахованою особою). Повноважень від відповідного страховика на представництво його інтересів в суді апелянтом не надано.
Отже, враховуючи вказані положення матеріального права, апеляційний суд вважає, що доводи представника цивільного відповідача ТОВ «АВЕ Мукачево» щодо неправильного вирішення судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні цивільного позову є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу т.в.о. директора ТОВ «АВЕ Мукачево» ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_10 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з для її проголошення.

Судді: