Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін провадження:
особи, що подала скаргу ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0004457, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 30.10.2014 року звернулася зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0004457, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, а саме не розгляді її клопотання від 24.10.2014 року у порядку ст. 220 КПК України.
У судовому засіданні, особа, що подала скаргу підтримала її у повному обсязі, просила задовольнити, оскільки прокурор розглянувши її клопотання у його задоволенні відмовив, однак не шляхом постановлення процесуального рішення, а листом.
У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки відповідь на клопотання надано у межах 3 діб, тобто вимоги ст. 220 КПК України дотримано.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи особи, що її подала, прокурора, вивчивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудовому провадженні (ст. 303 КПК України).
Як убачається з матеріалів судового провадження, 24 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до прокуратури Дніпровського району м. Києва з клопотанням у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0004457 про виділення в окреме провадження матеріалів кримінальних проваджень № 0000040 та № 0004457.
27.10.2014 року заступником прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 заявника було повідомлено, що підстав для виділення проваджень в окремі не встановлено.
Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, з огляду на приписи ст. 220 КПК України, прокурор зобов`язаний був розглянути подане клопотання з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а саме виконати вимоги як ч. 1, так і ч. 2 ст. 220 КПК України.
Проте, вказаних вимог суб`єктом оскарження дотримано не було.
Відповідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку у задоволенні скарги задовольнити та зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити дію передбачену ст. 220 КПК України при розгляді клопотання особи, що подала скаргу.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу - задовольнити.
Зобов`язати прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0004457 вчинити дію передбачену ст. 220 КПК України за клопотанням ОСОБА_3 від 24.10.2014 року про виділення в окреме провадження матеріалів кримінальних проваджень № 0000040 та № 0004457, у строки регламентовані Кримінально процесуальним Кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1