Справа № 196/1250/15-к
№ провадження 1-кп/196/125/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника прокурора Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості між заступником прокурора Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000308 від 16 червня 2015 року, стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указів Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 року № 15/2015 та ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилося оповіщення громадян для призову на військову службу.

ОСОБА_4 з 05.12.1994 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний.

21.05.2015 року близько 12.00 год. гр. ОСОБА_4 було вручено особисто під розпис повітску про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 год. 26.05.2015 року для призову на строкову військову службу за частковою мобілізацією.

Однак всупереч вимогам ст.ст. 22, 26 ч. 2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи належним чином попередженим про необхідність прибуття та будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби і не маючи правових підстав на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин до Царичанського ОРВК не з`явився та в подальшому переховувався від уповноважених працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 та працівників Юр`ївської сільської ради, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження судом укладеної з особою обвинуваченого угоди про визнання винуватості від 17.09.2015 року.

Зі змісту угоди вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йдеться в обвинувальному акті, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, повністю виконувати положення вказаної угоди.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України у виді двох років позбавлення волі, при цьому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування визначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік з покладенням на ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України зобов`язання: в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 336 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, що вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, які передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим, може бути затверджена.

Так, згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 17.09.2015 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. Запевнив, що повністю зрозумів роз`ясненні судом права, які передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, про те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, суд переконався в тому, що ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вищевказаної угоди, які передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим, і вид покарання та інші заходи, передбачені п.п. 3-4 ч.4 cт.474 КПК України, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди.

Під час судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення ним злочину вперше, а також сприяння ним розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що визначене угодою ОСОБА_4 покарання, відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.09.2015 року між заступником прокурора Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000308 від 16 червня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та відповідно до ст. 336 КК України призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На піставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Матеріали, що буди надані суду під час підготовчого судового засідання, залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст.394 ч.4 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві.

Суддя ОСОБА_1