Справа № 211/6734/15-к
Провадження № 1-кп/211/151/16
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
за відсутності: потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальні провадження №№ 0001340, 0001095 по обвинуваченню
ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 164 КК України,
в с т а н о в и в:
16 травня 2015 року об 11 годині, ОСОБА_4 знаходився в гостях у ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , з яким розпивав спиртні напої.

Побачивши в спальній кімнаті квартири гаманець, ОСОБА_4 з метою викрадення грошей, таємно викрав з нього банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , за якою ОСОБА_5 отримував пенсію, та папірець з пін кодом картки.

Після цього він прийшов до банкомату № 272 «Приватбанк» по вул. Кириленко, 16 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та за допомогою вказаної картки отримав з рахунку ОСОБА_5 , тобто таємно викрав, належні тому 300 гривень.

17 травня 2015р. ОСОБА_4 в денний час з того ж банкомату знов за допомогою вказаної картки отримав з рахунку ОСОБА_5 , тобто таємно викрав, належні тому 200 гривень.

18 травня 2015р. ОСОБА_4 в денний час з того ж банкомату знов за допомогою вказаної картки отримав з рахунку ОСОБА_5 , тобто таємно викрав, належні тому 150 гривень.

19 травня 2015р. ОСОБА_4 в денний час з того ж банкомату знов за допомогою вказаної картки отримав з рахунку ОСОБА_5 , тобто таємно викрав, належні тому 300 гривень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2007 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Знаючи про вказане рішення, ОСОБА_4 , будучи працездатним, з 23.04.2014р. злісно ухиляється від сплати аліментів, не надає ОСОБА_6 матеріальної допомоги в утриманні сина та має заборгованість по сплаті аліментів на 01.05.2015р. в сумі 12256 гривень.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що рішенням суду в 2007р. з нього були стягнуті аліменти на утримання сина. До квітня 2014р. він працював на залізниці, аліменти утримували з заробітку. Потім він звільнився, постійного місця роботи не мав, працював без оформлення в різних місцях. Сину допомагав, передавав йому гроші, але не постійно.
16.05.2015р. він допоміг сусіду ОСОБА_9 занести речі в квартиру, попросив в нього в борг 100 гривень, але той відмовив. Він побачив на тумбочці гаманець, з якого дістав банківську картку разом з клаптиком папірця, на якому був написаний пінкод. Потім він пішов до ближчого банкомату, з якого зняв 300 гривень. На наступні дні він також знімав гроші. Всього зняв 950 гривень.
Відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються підсудним, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обвинувачений пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і розуміє, що у такому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії підсудного судом кваліфікуються за частиною 1 статті 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка); та за частиною 1 статті 164 КК України за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинені кримінальні правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості ст.164 ч.1 КК України та злочинів середньої тяжкості ст.185 ч.1 КК України.
Пом`якшуючою обставиною є визнання вини та щире каяття, обтяжуючих не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.с.49-54 довідки, запити, характеристика).
На підставі викладеного, з урахуванням пом`якшуючої обставини, особи підсудного, суд вважає, що покарання повинно бути обраним у виді обмеження волі, але із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, так як виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання.
Суд вважає, що підсудному не може бути призначено покарання у виді штрафу чи виправних робіт, так як він не працює, не має самостійного доходу.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 164 та частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі, за частиною 1 статті 164 КК України строком на один рік, за частиною 1 статті 185 КК України строком на один рік.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України остаточно призначити покарання шляхом часткового складання покарань у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.
Відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1