19.11.2015 Справа № 367/7685/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року Ірпінського міського суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002240 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ірпінь, Київської області, є громадянином України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23.09.2015 близько 09.30, знаходячись неподалік магазину «Лоток», що розташований по вул. Університетській в м. Ірпені Київської області у невстановленої особи, достовірно розуміючи, що придбане ним є вогнепальною зброєю, безоплатно незаконно придбав вогнепальну зброю, яку помістив до лівої внутрішньої кишені своєї куртки. Після чого із вогнепальною зброєю пішов в напрямку вулиці Університетській, що знаходиться у м. Ірпені Київської області, таким чином незаконно носив вогнепальну зброю. Того ж дня працівниками патрульної служби Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області близько 09.50 зупинено ОСОБА_5 та виявлено при ньому вогнепальну зброю, після чого останнього доставлено до Ірпінського МВ. Під час огляду місця події, працівниками Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області у присутності понятих 23.09.2015 у період часу з 10.30 до 11.00 за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-а, службовому кабінеті № 102 у ОСОБА_5 вилучено вогнепальну зброю, яка являється саморобною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою по типу дульнозарядних двохствольних пістолетів, придатної для стрільби дульнозарядним способом.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу вчини в кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

31 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури міста Ірпеня Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню укладена угода про визнання винуватості, яка органом досудового слідства разом з обвинувальним актом спрямована до суду для затвердження.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з випробуванням строком 1 рік. А також відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, які роз`яснені обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2015 року укладену з ОСОБА_5 та призначити узгоджену в ній міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду за ч. 1 ст. 263 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 у підготовчому засіданні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, вважає, що вона відповідає вимогам закону та повідомив, що вона була укладена його підзахисним добровільно..

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального злочину, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч.1 ст. 263 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури міста Ірпеня Київської області та обвинуваченим ОСОБА_5 від 31 жовтня 2015 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи у сумі 307 гривень 20 копійок.

Речові докази обріз, який є саморобною коротко ствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю виготовленою по типу дульнозарядних двохствольних пістолетів, придатний для стрільби дульнозарядним способом, який поміщений до спец.пакету №3280633, що зберігається у камері зберігання Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2015 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002240 між прокурором прокуратури міста Ірпеня Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК Украины покласти на ОСОБА_5 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з,являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово- балістичної експертизи у сумі 307 (триста сім) гривень 20 копійок.

Речові докази обріз, який є саморобною коротко ствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю виготовленою по типу дульнозарядних двохствольних пістолетів, придатний для стрільби дульнозарядним способом, який поміщений до спец.пакету №3280633, що зберігається у камері зберігання Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1