Справа № 304/1301/15-к
Провадження № 1-кс/304/172/2015
У Х В А Л А

12 жовтня 2015 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представників скаржника директора філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 , начальника юридичного відділу ДП «Закарпстьке обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Перечинського району ОСОБА_5 , слідчого СВ Перечиснького РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 розглянувши скаргу директора філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга від директора філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 , у якій він просить скасувати постанову слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 21 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 13 червня 2013 року за заявою директора філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Скаргу мотивує тим, що слідчим СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000502, внесеного до ЄРДР 13 червня 2013 року за його заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Вважає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки всупереч ч. 2 ст. 9, ст. 25, ч. 4 ст. 38 та ч. 1 ст. 94 КПК України досудове розслідування не відповідає вимогам повноти, всебічності, неупередженості і об`єктивності, слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила і не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а сукупність зібраних по справі доказів не дає підстави для прийняття саме такого процесуального рішення (закриття кримінального провадження). На думку скаржника закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України є передчасним, сокільки шкода, яка завдана його діями філії є значною. Крім того вважає, що свідки по справі допитані поверхнево, в їх показах містяться значні розбіжності. Зокрема, скаржник вказує на розбіжності в показах свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Крім того, в ході досудового розслідування слідчий не надав правової оцінки дій гр. ОСОБА_8 , в подвір`ї якого виявлена рама автомобіля, номерні агрегати якої співпали з номерними агрегатами зниклого автомобіля марки УРАЛ-375, що перебував на балансі філії.

Представники скаржника директор філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 , начальник юридичного відділу ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» ОСОБА_4 у судовому засіданні просили скаргу задовольнити, при цьому посилаючись на викладені в ній обставини.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий СВ Перечиснького РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старший лейтенант міліції ОСОБА_6 просили суд у задоволенні скарги відмовити, оскільки досудове розслідування проведено повно і всебічно, слідчим виконані всі необхідні процесуальні дії для встановлення об`єктивної істини по справі.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 21 вересня 2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 13 червня 2013 року на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 та ст. 356 КК України.

Також встановлено, що 13 червня 2013 року в Перечинський РВ УМВС надійшов рапорт о/у СКР Перечинського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_9 про те, що в ході розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО № 1478 від 23 травня 2013 року по заяві директора філії «Перечинське ЛАГ» громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в якій він просить прийняти міри до власника підприємства, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_7 , 1971 року народження жителя АДРЕСА_3 , на території якого зберігалися агрегати до автомобілів марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375, філії Перечин ДСЛГ», яка раніше орендувала приміщення за даною адресою. Агрегати до вищевказаних автомобілів зникли при невідомих обставинах в період з 2007 по 2013 рік (а. с.7)

13 червня 2013 року дану подію було внесено в ЄРДР за № 0000502 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст.185 КК України (а. с. 2,3).

В ході досудового розслідування по даному факту встановлено, що до 2007 року філія Перечинське ЛАГ орендувала територію за адресою АДРЕСА_2 . В травні 2007 році дану територію придбав у власність гр. ОСОБА_7 , а філія Перечинське ЛАГ почала орендувати інше приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . Оскільки територія яку орендує філія Перечинське ЛАГ є невеликою за розмірами і це не дозволяє зберігання автомобілів марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375, тому директор філії Перечинське ЛАГ гр. ОСОБА_3 за усною домовленістю залишив гр. ОСОБА_7 на зберігання вищевказані автомобілі на території за адресою м. Перечин, вулиця Будівельників, № 6. Дана обставина також підтверджена гр. ОСОБА_3 в ході судового засідання.

Також було встановлено, що автомобілі марки ЗАЗ-968 та УРАЛ 375 знаходилися на території за адресою м. Перечин, вулиця Будівельників, № 6 у неробочому та в нетранспортабельному стані, про що свідчать матеріали довідки ревізії використання коштів державного бюджету контрольно ревізійного відділу в м. Ужгородському, В.Березнянському, Перечинському районах та м. Чоп КРУ в Закарпатській області.

В ході допиту гр. ОСОБА_3 було встановлено, що у 2012 році він звернувся до гр. ОСОБА_7 , з вимогою повернути автомобілі марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375, на що ОСОБА_7 відповів, що він поверне їх після оплати коштів за зберігання. В березні 2012 року директор філії Перечинське ЛАГ гр. ОСОБА_3 помітив що транспортних засобів на території яка належить гр. ОСОБА_7 , немає. Враховуючи, що техніка належить філії «Перечинський ЛАГ» гр. ОСОБА_3 , звернувся до гр. ОСОБА_7 для отримання пояснень з приводу відсутності автомобілів марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375 на території за адресою м. Перечин, вулиця Будівельників, № 6, на що зі слів гр. ОСОБА_3 . ОСОБА_7 відповів, що автомобілі він здав на металобрухт у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не розрахувався із ним за зберігання даних транспортних засобів (а. с. 104-105).

В ході судового асідання встновлено, що згідно показів свідка гр. ОСОБА_7 під час купівлі ним території яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 автомобілів марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375 там не було (а. с. 32) Даний факт також підтверджується копією акту прийому передачі майна під час прийняття земельної ділянки (а. с. 69).

Встановлено, що підтверджуючих документів на дані автомобілі керівництво філії Перечинське ЛАГ слідчому не надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припиненняцивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 205, 206 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно диспозиції ст. 185 КК України крадіжка це таємне викрадення чужого майна.

Оскільки зі слів директора філії Перечинське ЛАГ гр. ОСОБА_3 автомобілі марки ЗАЗ -968 та УРАЛ 375 він передав на зберігання гр. ОСОБА_7 на підставі усної домовленості, а тому слідчий вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 по відношенню до майна, яке перебувало в нього на зберіганні, за ст. 356 КК України як самоуправство.

Згідно диспозиції ст. 356 КК України, самоправством, є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи те, що згідно довідки, виданої філією Перечинське ЛАГ залишкова вартість автомобілів марки ЗАЗ-968 та УРАЛ 375 становить в сукупності 3 599,08 гривень (а. с. 160), що не є значною шкодою для ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств», а тому суд дійшов переконання, що слідчим зроблений правильний висновок про те, що в діях гр. ОСОБА_7 , відсутній склад злочину, передбачений ст. 356 КК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що по даному факту директором філії «Перечинське ЛАГ» ОСОБА_3 7 листопада 2011 року було подано заяву до Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області. За результатами перевірки в порушенні кримінальної справи було відмовлено з підстав, передбачених ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції 1960 року) (а. с. 11). Зазначена постанова була відома скаржникам, однак не була ними оскаржена в судовому порядку.

Вищевикладене, на думку слідчого судді, свідчить про те, що обставини даного кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України досліджені всебічно, та повно, а тому постанова про закриття кримінального провадження не підлягає скасуванню.

Крім цього, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантується право людини і громадянина на справедливий суд.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" (BROGAN AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM) від 29 листопада 1988 року, остаточне).

У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.

У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, остаточне).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000502, розпочате 13 червня 2013 року (а.с. 4), останні вказівки слідчому СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 було надані прокуратурою Перечинського району ще 10 грудня 2014 року, тоді як оскаржувана постанова ним винесена тільки 21 вереня 2015 року, при цьому у цей період жодних слідчих дій проведено не було, тому слідчий суддя вважає, що у даному випадку вбачається порушення розумних строків проведення кримінального провадження, що є недопустимим.

Тому, на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 28, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги директора філії «Перечинське лісове агропромислове господарство» ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1