Провадження № 1-кп/204/481/15
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
30 жовтня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
З апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов розглядуваний обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
При цьому в обвинувальному акті зазначено, що кримінальними правопорушеннями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії», ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», представниками яких є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .
Однак згідно пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення останній заволодівав коштами громадян, які намагалися зняти гроші з карткових рахунків за допомогою банкоматів на території м. Дніпропетровська. При цьому в тексті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення вказано: «… готівка клієнту не видалась, а продовжувала знаходитися у касовому модулі у той час, як програмним забезпеченням банкомату фіксувався факт її видачі за запитом клієнта та зняття з рахунку відповідної суми».
Також в обвинувальному акті не вказані ім`я та по батькові слідчого та прокурора, що є порушенням п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, в пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні зазначено: «… у вересні 2014 року…. ОСОБА_6 в невстановленому слідством місці, за допомогою обрізку металевої труби, скотчу, липкої стрічки та клею, виготовили саморобний пристрій…..», а також: «…у виготовленому ними пристрої…». Зазначені обставини свідчать про незрозумілість обвинувачення в частині того, чи ці дії вчинював одноособово ОСОБА_6 , або ці дії вчинялися ОСОБА_6 разом з іншою особою (особами), що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також в обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , передбачених ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
Окрім того, хоча нижченаведене і не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, суд вважає за необхідне звернути увагу органу досудового розслідування на те що, згідно тексту обвинувачення ОСОБА_6 25 лютого 2015 року таємно викрав чуже майно, а саме грошові кошти у розмірі 100 гривень. Суд відзначає, що згідно положень ч. 3 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що у 2015 році дорівнює 121,80 гривень. Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КУпАП розмежування кримінальної та адміністративної відповідальності в 2015 році по вартості предмета розкрадання визначається сумою 121,80 гривень. З огляду на відзначену обставину дії ОСОБА_6 за вищевказаним епізодом злочинної діяльності за умови їх кваліфікації, як таємне викрадення чужого майна, мають ознаки не кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, а адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору м. Дніпропетровська.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1