Справа №212/4222/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000928 від 03.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо спеціальна, не працюючий, на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 18.12.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.1 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 29.07.2014 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000928 від 03.04.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі 18.12.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.1 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 29.07.2014 року по відбуттю строку покарання, зазначена судимість не погашена та не знята на дату вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , повторно, 03 квітня 2015 року приблизно о 12 годин 00 хвилин, знаходячись біля вікон квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, діючи із корисних намірів, під вигаданим приводом зробити телефонний дзвінок постукав у вікно вищезазначеної квартири, в якій мешкає ОСОБА_6 , та попросив передати належний їй мобільний телефон марки «Nokia Lumia 625 RM-941 » IMEI НОМЕР_1 , на що ОСОБА_6 , будучи введеною в оману про справжні наміри ОСОБА_5 , та впевненою в правомірності дій останнього, нічого не здогадуючись про його дійсні наміри, добровільно передала ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки «Nokia Lumia 625 RM-941 » IMEI НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном зловживаючи довірою, отримавши від потерпілої ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи із корисних намірів на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи в руках належний ОСОБА_6 мобільний телефоном марки «Nokia Lumia 625 RM-941» IMEI НОМЕР_1 вартістю 2489 гривень, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2489 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України визнав повністю та суду пояснив, що все викладене в обвинувальному акті це правда та готовий відбути покарання у виді позбавлення волі та просить суд призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. Додатково пояснив, що у потерпілої взяв телефон та повідомив ії, що для дзвінка, телефон продав, гроші витратив на життя.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, погоджуючись з позицією прокурора і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 судом по кримінальному провадженню, що розглядається не обирався, ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 000294 від 05.02.2015 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 травня 2015 року, з дати затримання та подальшого тримання під вартою, що підтверджується ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2015 року по кримінальному провадженню № 000294 від 05.02.2015 року.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 травня 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Nokia Lumia 625 RM-941» IMEI НОМЕР_1 , що переданий під розписку потерпілий ОСОБА_6 , залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1