У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_2.,
суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 10 вересня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

у заяві засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2015 року щодо нього.

Як на підставу для перегляду посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах норми статті 75 Кримінального кодексу України (далі - КК) щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, засуджених за вчинення необережного злочину протягом іспитового строку за попереднім вироком. Стверджує, що таке правозастосування касаційного суду зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. На підтвердження своїх доводів додає до заяви копію витягу з ухвали Верховного Суду України від 30 жовтня 2003 року. Також зазначає про невідповідність ухвалених щодо нього судових рішень висновкам, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а по суті не погоджується з обраним йому покаранням, вважаючи його таким, яке визначене без урахування конкретних обставин справи і даних про його особу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 447 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до положень частини шостої статті 447 КПК, якщо особа, яка подала заяву про перегляд судового рішення з пропущенням строку, встановленого частиною першою зазначеної статті, не порушує питання про поновлення цього строку, така заява залишається без розгляду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Обставини, якими заявник обґрунтовує поважність причин пропуску строку на звернення до Верховного Суду України, мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Заява подана засудженим 25 серпня 2015 року, тобто у строк, який перевищує три місяці з дня ухвалення як оспорюваного судового рішення, так і наданого для порівняння.

Отже, засуджений ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судового рішення з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 447 КПК. Питання про поновлення цього строку ОСОБА_1 у своїй заяві не порушує.

На підставі наведеного, керуючись статтею 445, частиною шостою статті 447 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року щодо нього залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4