Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/2098/15-к
провадження № 1-кп/368/112/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000242 від 30.09.2015 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Кагарлицкого району с. Демівщина, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта середньо - спеціальна, неодруженого, працюючого фізичною особою підприємцем, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 проходив службу у Збройних Силах СРСР з 1989 по 1991 роки, має військове звання молодший сержант та згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.06.1989 року, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний. Так, в зв`язку з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 р., затвердженого Законом України №113-VIII від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період. Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період є «період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств,установі організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій».
Так, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, в зв`язку з введенням особливого періоду на території України, згідно зазначеного вище Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.15, який охоплює час мобілізації, воєнний час, пройшов військово- лікарську комісію та за її результатами 31.07.2015 р., визнаний придатним за станом здоров`я для несення військової служби. На виконання вимог зазначеного Указу Президента України, з метою комплектуванням Збройних Сил України під час мобілізації, відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , 31.07.2015 р. о 9 год. 00 хв., в приміщенні, розташованому в АДРЕСА_2 , з ОСОБА_4 проведено роз`яснювальну бесіду та вручено під підпис бойову повістку про необхідність його явки на 8 год. 05.08.2015 р. на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для відправки в команді НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 , місце розташування якої: АДРЕСА_3 , з метою несення військової служби. В подальшому ОСОБА_4 , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, де вказано, що «Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України», порушуючи Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, п. 1 ст. 22, де вказано, що «громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів - за викликом для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час», а також, п. 3 ст. 22 цього ж закону, де вказано що «під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) на штати воєнного часу (особливого періоду) громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів», а також всупереч вимогам Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 р., затвердженого Законом України №113-VIII від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на ухилення від призову за мобілізацією. Так, він після одержання бойової повістки, про необхідність його явки на 8 год. 05.08.2015 р. на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для відправки в команді НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 для несення військової служби, 04.08.2015 р. з власної ініціативи з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , де на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 подав письмову заяву про відмову від призову на військову службу за мобілізацією. В подальшому у зазначений час на 8 год. 05.08.2015 р. на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_5 , для відправки до військової частини НОМЕР_3 , з метою несення військової служби не з`явився, до військової частини не відбув, тим самим своїми і протиправними діями і бездіяльністю ухилився від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..336 КК України не визнав та суду пояснив, що теперішня ситуація в Україні та ставлення до неї керівництва дало йому підстави відмовитися від мобілізації. Він просив відстрочку на дві неділі, оскільки йому необхідно було привести свої робочі справи та необхідністю їх тимчасово передати. Він має на утриманні малолітню дитину, на утримання якої надає матері кошти, а коли він би перебував на військовій службі він би не зміг її утримувати. У нього є батьки, яким також необхідно допомагати. Він прийшов комісію, яка визнала його придатним. Про те він вважає, що ніякого злочину він не вчинив, оскільки є військовозобов`язаний в запасі і може бути признаний, коли в Україні буде війна. Окрім того, він є віруюча людина, а тому не може брати у руки зброю.
Невизнання вини ОСОБА_4 є необґрунтованим і є намаганням ухилитись від відповідальності. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він свою вину у вчинені кримінального провадження, передбаченого ст. 336 КК України не визнає, оскільки , суд відкидає, оскільки вони спростовані показаннями свідків, які в свою чергу узгоджуються з матеріалами провадження, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та письмовими матеріалами, тому суд вважає, що не визнання ним вини він хоче уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
?показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що він перебуває на посаді військового комісара Кагарлицького РВК. Громадянин ОСОБА_4 дійсно перебуває у них на військовому обліку та являється військовозобов`язаним. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був призваний для проходження військової служби. Вручення повісок покладено на військових службовців та працівників мобілізаційного відділення. На передодні відправки до них з`явився ОСОБА_4 та нписав заяву, в якій він відмовлявся від призову по мобілізації. Причина викладнна ОСОБА_4 у його заяві не дає підстави його звільнення від мобілізації;
?показаннями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що він працює на посаді відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 з травня 2014 року. Згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 р. Кагарлицьким РВК здійснювався відбір військовозобов`язаних для призову до Збройних сил України під час мобілізації. Відбір військовозобов`язаних здійснювався по військово-облікових сціальностях. Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 . 24 лютого 2015 року останній був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_9 для проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_8 пройшов медичний огляд і був визнаний військово- лікарською комісією придатний до несення військової служби. 31 липня 2015 р. близько 09 години ним була проведена бесіда з ОСОБА_9 про проходження військової служби під час часткової мобілізації. Відповідно до вказівок ІНФОРМАЦІЯ_10 про поставку у військові частини військовозобов`язаних, ОСОБА_8 був включений до команди НОМЕР_2 для відправлення до військової частини НОМЕР_3 , місце розташування якої є АДРЕСА_3 та останньому ним була вручена повістка про прибуття ОСОБА_10 05.08.15 до Кагарлицького РВК для відправки до військової частини. З 01.08.2015 року він перебував у відпустці, тому про те, що чому він не з`явився він не знає;
?показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що ОСОБА_4 знає добре. Він є жителем села Демівщина Кагарлицького району Київської області. Проживає він разом з батьками. Є порядодною людиною Він є приватним підприємцем. На десять років з ним було укладено договір оренди на ставок. Проте він у 2015 році закінчився. На 2015 рік сільською радою з ОСОБА_4 було укладено було тимчасовий договір оренди. Він є порядною людиною. На його утриманні знадиться малолітня дитина, на яку він платить аліменти. Повістку вручали йому в сільській ради. А тому чому він не прийшов до Кагарлицького РВК вона не знає;
Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст.ст. 65, 97 КПК України, так як ними дані покази які стали безпосередньо відомі їм під час здійснення ними своїх службових обов`язків.
Окрім показань свідків, які були допитані в судовому засіданні, винність обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться й письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000242, згідно якого Війською прокуратурою Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України було виявлено , що 31 липня 2015 року ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію і був визнаний придатним до військової служби. Цього ж дня він отримав повістку під особистий підпис з датою відправки 5 серпня 2015 року. 5 серпня 2015 року, о 9 год. 00. хв. громадянин ОСОБА_8 на відправку не з`явився та на даний час його місце перебування не відоме;
?рапортом про виявлення кримінального правопорушення, а саме: під час опрацювання інформації встановлено, що на підставі Указу Президента України № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» в державі проводились заходи часткової мобілізації, у ході яких до Кагарлицького РВК викликаний громадянин ОСОБА_8 31 липня 2015 року ОСОБА_8 пройшов військово-лікарську комісію і був визнаний придатним до військової служби. Цього ж дня він отримав повістку під особистий підпис з датою відправки 5 серпня 2015 року. 5 серпня 2015 року, о 9 год. 00. хв. громадянин ОСОБА_8 на відправку не з`явився та на даний час його місце перебування не відоме;
?копією довідки військово лікарської комісії № 2212 від 04.08.2015 року молодшого сержанта ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби;
?копією повістки під розпись на ОСОБА_4 , яку він отримав о 09 год. 31.07.2015 року про те, що йому необхідно з`явитись на збірний пункт 05.08.2015 року, оскільки останній призивається до ЗСУ по мобілізації;
?копією заяви ОСОБА_4 на ім`я війського комісару про те, що він відмовляється від призову по моблізації в зв`язку підприємницькою діяльністю, яку немає на кого залишити для подальшого ведення справи;
?аркушом доведення вимог законодавства України з питань оборони, згідно якого ОСОБА_4 було ознайомлено з нормами законодавства України з питань оборони, мобілізації та військового обов`язку;
?копією картки обстеження та медичного огляду на ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 придатний до військової служби;
?згідно відмостей ІНФОРМАЦІЯ_5 відомо, що молодший сержант запасу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель с. Демівщини Кагарлицького району Київської області, дійсно перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 з 30 квітня 1991 року по даний час, з військового обліку не знімався;
?згідно копії облікової картки на ОСОБА_4 вбачається, що він був визнаний придатним до військової служби та призваний 17.06.1989 року та 25 квітня 1991 року був демобілізований у запас;
?згідно копії війського квитка НОМЕР_1 на ОСОБА_4 , який був виданий останьому 17.06.1989 року вбачається, що він проходив військову службу. Окрім того, є відмітки про те, що йому було вручено повістки на мобілізацію 31.07.2015 року;
?згідно довідки Кагарлицької районної центральної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 , 1971 року народження, в період часу з 31.07.2015 року по 05.08.2015 року за медичною до приймального відділення Кагарлицької ЦРЛ допомогою не звертався..
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд, то визнає, що вони є належними та
допустимими.
Проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.
Стаття 84 КПК України регламентує - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України, докази є належними в разі, коли вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження. А також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, які визнаються, згідно ст. 86 КПК України допустимими, якщо вони отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_4 , виданого 20 квітня 1998 року обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Демовщина кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики № 229 від 30.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Демівщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області на ОСОБА_4 , 1971 року народження, українця, освіта середня спеціальна, жителя с. Демівщина. Гр. ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 в будинку батьків. За час проживання в с. Демівщина порушень громадського порядку за ним не відмічено. Спокійний, доброзичливий та трудолюбивий. На даний час займається риборозведенням, має в оренді ставок в с. Демівщині в урочищі «Грабарка». Скаргів на даного громадянина до сільської ради з боку жителів села не надходило. Компрометуючими матеріалами на даного громадянина сільська рада не розраховує.
Згідно актового запису про народження № 26 від 22.02.2013 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , де у відомостях про батьків зазначено: ОСОБА_4 батько, ОСОБА_12 мати.
Згідно відомостей Кагарлицького відділення Миронівської ОДПІ вбачається, що ОСОБА_4 , 1971 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований як фізична особа підприємець з 17.10.2001 року.
Згідно вимоги про судимість № 536 від 30.11.2015 року станом на 30.11.2015 року ОСОБА_4 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 522 обвинувачений ОСОБА_4 за наркологічного допомогою не звертався та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 392 обвинувачений ОСОБА_4 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Відповідно, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 міститься склад кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 336 КК України, та, є підстава для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
При таких обставинах суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Так, згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Обгрунтування судом наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу злочину, який передбачено ст. 336 КК України.
Своєчасне та швидке проведення мобілізації є запорукою ефективного відбиття воєнного нападу на країну або виконання Україною відповідних міжнародних зобов`язань по спільній обороні від агресора. Тому ухилення від призову до лави ЗС військовозобов`язаних контингентів в умовах таких, що розпочалися або передбачаються, воєнних дій, створює серйозну загрозу для безпеки держави в сфері оборони.
Мобілізація - це комплекс заходів, які здійснюються у державі з метою планомірного переведення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів і сил Цивільної оборони України, галузей національної економіки, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а ЗС, інших військових формувань - на організацію і штати воєнного часу. Рішення про проведення мобілізації приймається Президентом України. Мобілізація в Україні може проводитися відкрито чи приховано і може бути загальною або частковою, а також цільовою. В мирний час може проводитись цільова мобілізація - з метою ліквідації наслідків стихійного лиха, аварій та катастроф.
Об`єкт цього злочину, а також його об`єктивна і суб`єктивна сторони збігаються з відповідними елементами складу злочину, передбаченого ст. 335, Проте, ухилення від призову за мобілізацією в формі бездіяльності полягає в нез`явленні суб`єкта не обов`язково до призовної дільниці, а й безпосередньо до військової частини, військової установи, які зазначені у повістці або наказі військового комісара. Тобто, у даному випадку обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився у строк призначений у повістці, як до Кагарлицького РВК, так о частини.
Суб`єктами злочину є громадяни України (у т.ч. й ті, які під час мобілізації перебувають за кордоном) чоловічої або жіночої статі - військовозобов`язані, що перебувають в запасі першої (військовозобов`язані, які перебували на військовій службі й отримали під час її проходження військово-облікову спеціальність) або Другої (військовозобов`язані, які не отримали військово-облікової спеціальності, які проходили військову службу в інженерно-технічних частинах, які взагалі не призивалися на військову службу, а також військовозобов`язані-жінки) категорій (про поняття військовозобов`язаний див. коментар до ст. 401). Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, військовозобов`язаний та не знятий з обліку в запас та згідно лікарської комісії придатний до військової служби.
Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Так, санкція ст. 336 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Тобто, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Беручи до уваги кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, та сплачує аліменти, позитивна характеристика, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і, вважаючи можливим, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. На підставі 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом установленого судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженнювідсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
?повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1