Провадження №1-кп/761/816/2015
В И Р О К
іменем України
22 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004526 від 20 квітня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Львівської області, українця, громадянина України, освіти середньої спеціальної, офіційно не працюючого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого та засудженого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13 січня 2014 року звільненого умовно-достроково від подальшого відбуття покарання з невідбутим терміном 2 роки 3 місяці 7 днів; вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням вимог ст. 71 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Свердловська Луганської області, українця, громадянина України, освіти середньої спеціальної, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, будучи на іспитовому терміні, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вчинив разом з останнім умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 18 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Кутовій в м. Києві та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , помітили на подвір`ї зазначеного домоволодіння чотири колеса від автомобіля марки "Hyundai Tucson", які на праві власності належать громадянину ОСОБА_7 .

В цей час в ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних автомобільних коліс, шляхом проникнення на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 та з метою його реалізації ОСОБА_5 , який діяв повторно, вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою перевірки достовірності відсутності власників домоволодіння АДРЕСА_3 , почали спостерігати за подвір`ям даного домоволодіння. Переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_6 переліз через огорожу домоволодіння АДРЕСА_3 , та таким чином таємно проник на його подвір`я, після чого попрямував до автомобільних коліс, що знаходилися на його території, а саме чотирьох коліс від автомобіля марки "Hyundai Tucson", що належать потерпілому ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_5 , згідно раніше розробленого плану та розподілу злочинних ролей, заліз на огорожу даного домоволодіння, з метою отримання від ОСОБА_6 автомобільних коліс, крадіжку яких вони збиралися вчинити.

У подальшому, ОСОБА_6 взяв на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 зазначені колеса та почав їх по одному передавати ОСОБА_5 , який в свою чергу перекинув їх через паркан на вулицю.

Після цього, таємно викравши з території домоволодіння АДРЕСА_3 чотири автомобільні колеса від автомобіля марки "Hyundai Tucson", загальною вартістю 13200 грн., що на праві власності належать потерпілому ОСОБА_7 , та отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим на свій розсуд, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 18 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, а саме автомобільних коліс, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де вони вчинили крадіжку чотирьох автомобільних коліс. ОСОБА_5 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 18 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, а саме автомобільних коліс, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де вони вчинили крадіжку чотирьох автомобільних коліс. ОСОБА_6 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

У даному судовому провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні було використано спрощений порядок дослідження доказів, а саме було допитано обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та досліджено матеріали, що характеризують їх особу.

Таким чином суд дослідив, оцінив та проаналізував надані сторонами по справі докази у їх сукупності та прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 є повністю доведеним.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 є повністю доведеним.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше засудженою особою за вчинення кримінального правопорушення проти власності та під час іспитового терміну вчинив ряд нових аналогічних кримінальних правопорушень (а.с.72, 84-92), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.74-75), позитивно характеризується за місцем проживання та місцем попереднього відбування покарання (а.с.77, 80-81).

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Необхідно зазначити також, що при призначенні покарання ОСОБА_5 суд не визнає, зазначеною органом досудового розслідування в обвинувальному акті, обставиною, що обтяжує покарання останнього, рецидив злочину, з огляду на вимоги кримінального закону, які вказують, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання саме у виді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, проте в розмірі, не наближеному до максимальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У зв`язку з цим, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше не судимою особою (а.с. 66), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 68).

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання у виді позбавлення волі, але оскільки його перевиховання і виправлення можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк та зобов`язавши щомісячно з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Таке покарання та застосування стосовно ОСОБА_6 ст.ст. 75, 76 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно обвинувачених не накладено. Цивільний позов заявлено не було. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 21 квітня 2015 року, тобто з моменту початку відбуття покарання останнім за вироком Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО та взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та на підставі ст. 76 КК України зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 покласти на органи виконання покарань за місцем його проживання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя Шевченківського районного
суду м. Києва ОСОБА_1