Славутицький міський суд Київської області
ВИРОК

іменем України

Справа № 1-17/2015

15 березня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла A.C., при секретарі Мазепі Т.В., з участю:

прокурора Василенка C.B.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3, підсудного ОСОБА_4.

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, освіта вища. одруженого, працює генеральним директором TOB «Альпенхаус ГМБХ», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. не судимого. -

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив грубе порушення законодавства про працю за наступних обставин.

Наказом № АХ/К-00001 від 1 вересня 2008 року ОСОБА_4 був призначений на посаді генерального директора TOB «Альпенхаус ГМБХ» та будучи відповідно до п. 11.1 та 11.6 Статуту вказаного товариства службовою особою, що наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в т.ч. щодо визначення структури управління, встановленню штатів, призначення, переводу та звільнення працівників товариства, умисно, при здійсненні господарської діяльності TOB «Альпенхаус ГМБХ», на території виробничої бази за адресою: м. Славутич, вул. Центральна 10, у порушення ст. 21 КЗпП України, якою визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін, умисно грубо порушив законодавство України про працю. Так, без укладення трудових договорів, починаючи з травня 2008 року по час притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 використовував найману працю ОСОБА_1. який виконував роботу охоронця та TOB «Альпенхаус ГМБХ», з 1 грудня 2008 року без оформлення трудових відносин використовував найману працю ОСОБА_3. який виконував роботу охоронця у цьому товаристві, з 1 липня 2009 року по 18 вересня 2009 року без укладення трудового договору використовував найману працю ОСОБА_5. який виконував роботу охоронця у цьому товаристві, з листопада 2008 року по червень 2009 року без укладення трудового договору використовував найману працю ОСОБА_2, який виконував роботу охоронця у цьому товаристві, з 1 квітня 2008 року по 13 жовтня 2009 року без укладення трудового договору використовував найману працю ОСОБА_6. який виконував роботу охоронця у цьому товаристві працюючи без оформлення трудових відносин. ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щомісячно отримували заробітну плату у розмірі 850 гривень, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримували 106 гривень за добу. При цьому жодних внесків на соціальне страхування вказаних працівників не здійснювалось, що є грубим порушенням вимог ст. 253, 254 КЗпП України, ст. 43 Конституції України, ст. 23, 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатністю та витратами, зумовленими народженням та похованням», ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. З, 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та призвело до обмеження гарантованих прав працівників на належну оплату праці, охорону праці, відпочинок, відшкодування коштів на медичне обслуговування, пенсійне забезпечення. Вказаними діями ОСОБА_4 істотно порушив гарантовані ст. 46 Конституції України права зазначених громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття, а також при виході на пенсію та в інших випадках, передбачених законодавством України.

У судовому засіданні підсудний вину визнав повністю і показав, що дійсно прийняв без оформлення трудових договорів працівників, які виконували роботу охоронців на виробничій базі товариства «Альпенхаус ГМБХ», оскільки виробнича діяльність підприємства була в процесі організації. На даний час він повністю розрахувався з працівниками по заробітній платі з власної кишені. Трудові договори з ними не оформлював, податки і внески до фондів не сплачував.

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом підсудного.

Оцінивши показання підсудного та перевіривши матеріали справи, які узгоджуються з ними, суд дійшов висновку про доведеність вини підсудного в інкримінованому злочині.

Дії підсудного органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 172 ч. 1 КК України за ознаками грубого порушення законодавства про працю, оскільки доведені у судовому засіданні дії підсудного відповідають цим ознакам.

Призначаючи покарання підсудному відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та роботи.

Як обставини, що пом'якшують покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне усунення завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного відповідно до ст. 67 цього Кодексу, не встановлено.

Речові докази - книга обліку «Журнал прийому та здачі чергувань служби безпеки» та книга обліку «Журнат прихода і ухода рабочего персоната» за правилами ст.81 КПК України слід повернути TOB «Альпенхаус ГМБХ».

Керуючись ст. 323, 324, 332-335 КПК України. -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України і призначити покарання у виді штрафу 680 гривень.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили затишити підписку про невиїзд з місця проживання.

Речові докази - книга обліку «Журнал прийому та здачі чергувань служби безпеки» та книга обліку «Журнал прихода і ухода рабочего персонала» повернути TOB «Альпенхаус ГМБХ».

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом п'ятнадцяти діб з дня проголошення.

Суддя