Справа № 573/1650/15-к
Номер провадження 1-кп/573/124/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 07 липня 2015 року за № 0000388, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Річки Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
У невстановлений день на початку березня 2015 року ОСОБА_4 , який на той час перебував на службі в Збройних силах України в зоні проведення антитерористичної операції, у зв`язку з несенням військової служби отримав магазин з 26 патронами до автомата АК-74 калібру 5,45 мм. У подальшому вказаний магазин з патронами ОСОБА_4 поклав до своєї дорожньої сумки, забувши про це.

15 березня 2015 року ОСОБА_4 був демобілізований з лав Збройних сил України і в цей же день близько 08 години він прибув на залізничний вокзал м. Суми, де зустрівся з дружиною ОСОБА_6 і передав їй дорожню сумку з речами. В якій знаходився магазин з 26 патронами.

15 березня 2015 року близько 18 години ОСОБА_4 прибув додому в с. Річки Білопільського району.

17 березня 2015 року ОСОБА_4 у своїй дорожній сумці, з якою повернувся із зони АТО, виявив магазин з 26 патронами до автомата АК-74, які залишив собі і з цього часу почав їх незаконно зберігати.

У невстановлений день у травні 2015 року ОСОБА_4 вказаний магазин з патронами передав особі, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, яка сховала та зберігала його в дровах за магазином «Добробут» в с. Синяк Білопільського району.

07 липня 2015 року близько 11 години зазначена особа, якій ОСОБА_4 передав магазин з патронами, передала іншій особі, матеріали провадження відносно якої теж виділені в окреме провадження, яка, в свою чергу, даний магазин з патронами сховала в середині приміщення магазину «Добробут» в с. Синяк Білопільського району і зберігала його до 17 години 45 хвилин цього ж дня, поки в ході огляду місця події працівники міліції не виявили та не вилучили в магазині «Добробут» магазин з 26 патронами, які є проміжними патронами калібру 5,45 мм і відносяться до бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У) та інших калібру 5,45 мм.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання та передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 24 липня 2015 року між прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на утриманні має неповнолітню дитину, відсутність тяжких наслідків, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 липня 2015 року між прокурором прокуратури Білопільського районну Сумської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя