печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 , яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 внести в ЄРДР відомості за фактом вчинення правопорушень групою посадових осіб за попередньою змовою з ректором ВНМУ ОСОБА_4 , ректором НФаУ м. Харкова ОСОБА_5 , їх підлеглими та заступником Міністра МОЗ України ОСОБА_6 , за ознаками, передбаченими ст. ст. 185, 186, 189 КК України.

В обґрунтування доводів скарги, заявниця посилається на те, що 12 лютого 2014 року вона звернулася до Генерального прокурора України із вищевказаною заявою, яка за належністю направлена до прокурати м. Києва. Листом від 14 квітня 2014 року за підписом заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 № 06/1-198-39-ш, заявниці надано відповідь про те, що її заява у розумінні ст. 214 КПК України не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить відповідних даних, які свідчать про наявність в діях зазначених в заяві осіб ознак вчинення кримінального правопорушення, а отже відомості за вказаною заявою не можуть бути внесені до ЄРДР.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, скаржник просить зобов`язати заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 внести відповідні відомості за вказаним фактом до ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі доводів скарги встановлено, що 12 лютого 2014 року вона звернулася до Генерального прокурора України із вищевказаною заявою, яка за належністю направлена до прокурати м. Києва. Листом від 14 квітня 2014 року за підписом заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 № 06/1-198-39-ш, заявниці надано відповідь про те, що її заява у розумінні ст. 214 КПК України не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить відповідних даних, які свідчать про наявність в діях зазначених в заяві осіб ознак вчинення кримінального правопорушення, а отже відомості за вказаною заявою не можуть бути внесені до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В сукупності аналіз вищезгаданих положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що заява названа скаржницею як повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення злочину, за викладених заявницею обставин.

За наведених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 , яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя