АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/790/1202/2015 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 636/3628/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 173 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
володільця майна - ОСОБА_7 ,
представника володільця майна - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001049. Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на вантажний автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сідловий тягач, кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 11500 см3, сірого кольору, з причепом, що перебуває у власності підприємця ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погодившись з ухвалою слідчого судді володілець майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року як необґрунтовану та повернути йому як володільцю автомобіль з причепом, на який накладено арешт.
Апелянт зазначає, що слідчий суддя застосував засіб забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права та свободи особи. Вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001049 проводиться за фактом крадіжки особистого майна (залізобетонних плит) громадянина, яке начебто належить ОСОБА_11 , проте належних документів, що підтверджують його право власності, не надано. Володілець майна ОСОБА_7 посилається на те, що вказане майно Чугуївською ОДПІ було передане ТОВ «Будюст», директором якого він є, на відповідальне зберігання за угодою про зберігання безхазяйного майна від 10 лютого 2015 року. Крім того, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення посадовим особам ТОВ «Будюст» не повідомлялося. Апелянт звертає увагу також на те, що слідчим суддею арешт накладено не на залізобетонні плити, а на автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким зазначені плити перевозилися до іншого місця зберігання. При цьому ОСОБА_7 вказав, що слідчим суддею застосовано такий спосіб арешту майна, який призвів до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Будюст» та суттєво позначився на інтересах інших осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення володільця майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга володільця майна ОСОБА_7 підлягає задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_11 розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049. Заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_11 , який 07.08.2015 р. подав заяву про те, що ОСОБА_7 , директор фірми « Будюст», ОСОБА_12 та інші особи 07.08.2015 року незаконно заволоділи бетонними плитами перекриття, які знаходилися на даху будівлі «овочевода», яка входить до комплексу будівель при розпаюванні КСП «Мартове».
Згідно протоколу огляду місця події від 07.08.2015 року під час огляду було вилучено автомобіль DAF, 1994 року випуску, об`єм двигуна 11500 см3, кузов № НОМЕР_2 сідловий тягач.
Зазначений автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить підприємцю ОСОБА_10 , який за довіреністю, зареєстрованою в реєстрі за № 615, уповноважує ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які діють незалежно один від одного, користуватися та розпоряджатися даним автомобілем.(а.с 20)
Володілець майна ОСОБА_7 надав суду апеляційної інстанції копію угоди № 2 від 10.02.2015 року, укладеної між Чугуївською об?єднаною державною податковою інспекцією та ТОВ «Будюст» в особі директора ОСОБА_7 про зберігання безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави. Предметом даної угоди є майно, що перейшло у власність держави згідно акту опису та попередньої оцінки майна № 4 від 19 грудня 2012 року, а саме: будівельні матеріали не демонтовані та плити перекриття пустотні у кількості 18 штук, зберігання якого ТОВ «Будюст» зобов?язаний був забезпечити власними силами.
У клопотанні про арешт майна слідчий посилається на п.1 ч.2 ст.167 КПК України, відповідно до якого тимчасово вилученим майном може бути майно щодо якого є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди. Проте, один лише факт внесення відомостей за заявою ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може служити підставою для накладення арешту на майно. Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Слідчим суддею при постановленні ухвали не враховано, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Крім того, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя у кожному конкретному випадку зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідностіта виправданість такого втручання у права і свободи особи. Слідчий суддя зазначив в оскаржуваній ухвалі, що арешт автомобіля є необхідним, однак, не навів достатніх підстав вважати, що не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна та відповідних доказів у кримінальному провадженні, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У даному кримінальному провадженні клопотання слідчого про арешт майна, яке було вилучено 07.08.2015 року під час огляду місця події, подано до суду як вбачається зі штампу суду лише 11.08.2015 року, тобто з порушенням зазначених вимог кримінального процесуального закону. ( а.с. 29). Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді від 12 серпня 2015 року підлягає скасуванню як необґрунтована, а майно, на яке накладено арешт, - поверненню його володільцю ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001049, скасувати.
Постановити нову ухвалу.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області про арешт вантажного автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сідловий тягач, кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 11500 см3, з причепом, відмовити та повернути його володільцю ОСОБА_7 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: