Справа № 165/2408/15-к Провадження №11-кп/773/44/16 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000755 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Нововолинського міського суду від 11 листопада 2015 року, щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Київ, житель АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлучений, не працює, раніше судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 липня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування основного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вказаний вирок та вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 07 липня 2015 виконуються окремо.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

Вироком вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він в середині липня 2015 року, близько 18 години, неподалік будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Lenovo A 328» вартістю 2300 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

В апеляції та доповненнях до неї прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом кримінального закону. Вказує, що судом першої інстанції не застосовано ст.71 КК України. Крім того, у мотивувальній частині вироку не правильно вказано прізвище потерпілого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.71 КК України у виді 5 років позбавлення волі зі штрафом 850 гривень. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, прокурора, який апеляцію та доповнення до неї підтримав і просив вирок суду скасувати та ухвалити новий, ОСОБА_7 , який заперечив апеляцію та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України в поданій апеляції не оспорюється.

Доводи прокурора про незастосування ст.71 КК України, що в результаті призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є обґрунтованими.

Злочин, за який ОСОБА_7 засуджено даним вироком, він вчинив в середині липня 2015 року, тобто після постановлення щодо нього Нововолинським міським судом попереднього вироку від 07.07.2015 року, до повного відбуття ним покарання у виді штрафу.

В даному випадку суд, призначивши йому покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, та на підставі ч.3 ст.72 КК України постановив даний вирок та вирок Нововолинського міського суду від 07.07.2015 виконувати окремо, чим допустив порушення п.4 ч.1 ст.409 КПК України, тобто неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.

Слушними є також доводи прокурора про те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення неправильно зазначено прізвище потерпілого.

Оскільки, як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілим є ОСОБА_9 , проте в мотивувальній частині вироку прізвище потерпілого вказано ОСОБА_9 ..

Отже, слід зазначити прізвище потерпілого ОСОБА_9 ..

Вищенаведене є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині призначення покарання та ухвалення нового.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України, апеляційний суд згідно ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не одружений, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Після ухвалення оскаржуваного рішення перебуває у реабілітаційному центрі, де зауважень до нього не було.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид та міру покарання, апеляційний суд, окрім зазначених вище обставин, враховує обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, а також відсутність тяжких наслідків, поведінку обвинуваченого після вчинення злочинних дій, який умов запобіжного заходу не порушував, відшкодував завдані збитки та вважає, що наведені обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням ст.69 КК України, призначивши йому більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції статті цього Кодексу, а саме у виді арешту.

Призначаючи покарання, суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Нововолинського міського суду від 07.07.2015 до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, яке на даний час не відбув, а тому остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді арешту та штрафу складанню не підлягають і виконуються самостійно.

Апеляційний суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404, 405, 409, 420 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Нововолинського міського суду від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України із застосування ст.69 КК України покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду від 07 липня 2015 року у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, визначивши ОСОБА_7 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 6 (шести) місяців арешту зі штрафом в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, покарання у виді арешту та штрафу виконуються самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: