Справа № 147/95/15-к
Провадження № 1-кп/147/21/15
У Х В А Л А
іменем України
15.09.2015 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 ,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Під час судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.185 ч.2, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду в усній формі із скаргою на незаконні дії працівників міліції, які під час досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях відносно нього застосовували фізичне насильство, катування, погрози фізичною розправою з метою отримання зізнавальних свідчень у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зокрема, даючи свідчення по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 (кримінальне провадження в ЄРДР №0000033, ч.3 ст. 15 ст.185 ч.3 КК України) обвинувачений показав, що ОСОБА_7 зі своїм чоловіком торгують спиртними напоями на розлив та воюють між собою за гроші. Саме за цим він прийшов до їх домогосподарства в АДРЕСА_1 , пройшов до приміщення літньої кухні, де був чоловік потерпілої, запитав купити горілку. У цей час вийшла господиня ОСОБА_7 побачила його та звинуватила у крадіжці 70 000,00 грн., підняла галас. Приїхали її діти, закрили його у господарському приміщенні, вимагали повернення цих коштів. Потім приїхали 5 чоловік міліціонерів, серед яких були слідчий ОСОБА_8 , а також міліціонер, прізвища не знає, має прізвисько « ОСОБА_9 », має хату в с. Скибинці, проживає в с.Буди. Решту міліціонерів знає в обличчя, прізвищ не пам`ятає. Працівники міліції закували його в наручники, загнувши руки назад за сидіння стільця. Навпроти нього сидів слідчий ОСОБА_10 . Його душили, на голову надівали поліетиленові кульки, зажимали їх на шиї. Це продовжувалось тривалий час. У нього вимагали повернути викрадені 70 000,00 грн. Грошей він не мав, їх не крав. Слідчий заповнював папери, не звертав уваги на катування. Після цього господиня ОСОБА_7 пішла до хати, винесла звідти постільну білизну, нову в комплектах, кинула їх біля ганку, та заявила, він, ОСОБА_3 , їх викрав, і на цьому його упіймали. Згодом його забрали до райвідділу. В камеру не закривали його, а в кінці коридору на першому поверсі прикували наручниками до чогось, не пам`ятає, чи то дверей, чи решітки і так тримали дві доби. Після цього, його відвели до кабінету дільничних, на першому поверсі Тростянецького райвідділу міліції, там знаходиться чотири писемних столи. Там, дільничний по с. Тростянчик бив його по голові якимось предметом, внаслідок чого мав розсічену рану на голові. Увесь цей час вимагали «поділитися» викраденими ним 70 000,00 грн. Потім запропонували підписати зізнання у викраденні білизни. Задля цього йому на заправці напроти міліції, міліціонер, прізвища якого не знає, чорнявий, худий, купив випивку. Побої не знімав, в лікарню не звертався, скарг не писав, оскільки боявся помсти працівників міліції. Його рани після побиття бачила його тітка, у якої він живе.
По епізоду викрадення взуття в с.Тростянчик (кримінальне провадження №000320 ст. 185 ч.2 КК України ), показав, що випивав з товаришем, ім`я не знає в кафе в цьому селі. Товариш вийшов з-за столу, сказав, що купить ще випивки і десь пішов. Пізніше прийшов з випивкою та мішком, чимось наповненим. Мішок товариш кинув на вулиці, в кафе не заносив. До кафе зайшли працівники міліції, їх було кілька чоловік, прізвищ не знає, був там опер Вадим Червонецький. Вони сказали, що вчинено крадіжку взуття, показали на мішок, який приніс товариш. Цього товариша міліція не чіпала, а йому наказали взяти мішок та занести до міліційної машини. Там один із міліціонерів з мішка висипав в салон взуття, і наказав, йому брати взуття по черзі і класти в мішок. Він позбирав взуття в мішок, беручи кожну пару у руки. Мішок йому наказали віддати потерпілій, яка підійшла до машини. Після цього, його повезли до райвідділу, де в кабінеті дільничних на першому поверсі його били, вимагаючи зізнавальних свідчень. Він запам`ятав опера, який з ліктя бив його у шию, внаслідок чого він падав. Прізвища опера не знає, назвав «рижий», невеликого зросту. Це опер з карного розшуку. Після цього його облили фарбою, вилили йому на голову. Після таких катувань і знущань він змушений був підписати зізнавальні свідчення. І тоді, і зараз боїться помсти та розправи з боку працівників міліції. Вказані злочини не вчиняв.
Ознайомившись із скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , заявленою в усній формі, та зафіксованій у журналі судового засідання, аудіозаписі судового засідання від 15.09.2015 року, у якій він заявляє про те, що докази у вказаних вище провадженнях здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, із застосуванням недозволених, незаконних методів допиту: погроз фізичної розправи, ув`язнення за грати, фізичним насиллям з ознаками катування, суд вважає необхідним про таку заяву обвинуваченого повідомити прокурора Тростянецького району для проведення ефективного розслідування обставин жорсткого поводження з обвинуваченим у відповідності з критеріями, визначеними Європейським Судом з прав людини при розгляді справ за подібними скаргами, та в порядку, визначеному ст. 214 КПК України прийняття законного вмотивованого рішення по заяві обвинуваченого про насилля та тиск на нього працівниками міліції.
На підставі викладеного, керуючись ст.214 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Повідомити прокурора Тростянецького району Вінницької області про усну заяву в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , про застосування до нього незаконних методів слідства співробітниками Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області у кримінальних провадженнях внесених, до ЄРДР №0000320 від 30.12.2014 року, та №0000033 від 30.12.2014 року, для перевірки та прийняття рішення згідно чинного кримінального процесуального законодавства України.
Про прийняте рішення повідомити Тростянецький районний суд Вінницької області, з направленням прийнятого процесуального документу.
Суддя