Кримінальне провадження № 1-кп/760/68/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника

потерпілої ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Благовіщінськ Амурської обл., РФ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.10.2004 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

25.05.2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України на 5 років позбавлення волі;

19.07.2012 року звільнений умовно достроково на 1 рік 6 місяців 29 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_16 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ромни Сумської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

31.10.2008 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_17 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_15 , будучи раніше судимим, таємно викрав майно ОСОБА_10 (крадіжка), вчинене повторно; таємно викрав майно ФОП ОСОБА_18 (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 ; відкрито викрав майно ОСОБА_9 (грабіж), вчинене повторно; відкрито викрав майно ОСОБА_8 (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 і невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Обвинувачений ОСОБА_16 , будучи раніше судимим, таємно викрав майно ФОП ОСОБА_18 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 ; вчинив напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій); будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій.)

Обвинувачений ОСОБА_17 відкрито викрав майно ОСОБА_8 (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 і невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Так, обвинувачений ОСОБА_15 , будучи судимим, в період умовно достроково звільненим від відбування покарання, 19.06.2013 року, приблизно о 19 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_4 , побачивши на кухні квартири сумочку рідної сестри його дружини - ОСОБА_19 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з сумочки ОСОБА_19 повторно таємно викрав майно останньої, а саме, мобільний телефон «Нокіа 101», вартістю 470 грн., з флеш карткою на 4 ГБ, вартістю 200 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 2 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої була 1 грн. Після чого, ОСОБА_15 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_19 матеріальної шкоди в сумі 693 грн.

Крім того, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , 26.06.2013 року, приблизно о 16.05 год., знаходячись в приміщенні магазину «Продукти», що належить ФОП ОСОБА_20 ОСОБА_21 , розташованому на АДРЕСА_5 , помітивши на прилавку холодильника картонну коробку з грошима, вступили між собою у змову, направлену на повторне таємне викрадення чужого майна. Після чого, приблизно о 16.10 год., ОСОБА_16 , діючи спільно з ОСОБА_15 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з прилавку холодильника повторно таємно викрав майно, яке належить ФОП ОСОБА_18 , а саме, картонну коробку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, з грошима в сумі 705 грн. Після чого, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілому ФОП ОСОБА_18 матеріальної шкоди в сумі 705 грн.
Крім того, ОСОБА_15 11.11.2014 року, приблизно о 22.20 год., знаходячись біля буд. № 27 по вул. Г. Севастополя у м. Києві, побачив раніше незнайому ОСОБА_9 , яка тримала в руці сумочку. Реалізовуючи умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_9 зі спини, руками схопив сумку останньої, потягнувши сумку на себе, від чого, ОСОБА_9 і ОСОБА_15 впали на землю. ОСОБА_15 , підвівшись, шляхом ривка повторно відкрито викрав майно ОСОБА_9 , а саме, сумочку, вартістю 1 000 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Самсунг», вартістю 850 грн.; гроші в сумі 200 грн.; МР-3 плеєр, вартістю 200 грн., паспорт громадянина України і трудова книжка на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. Після чого, ОСОБА_15 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 2 250 грн.
Крім того, 23.12.2014 року, приблизно о 22.45 год., ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із невстановлена досудовим розслідуванням особою біля буд. № 13 по вул. Суздальській у м. Києві, побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 , який розмовляв по мобільному телефону, після чого, вступили між собою у змову, направлену на відкрите викрадення майна останнього, поєднане з насильством. Реалізовуючи спільний умисел, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і невстановлена досудовим розслідуванням особа підійшовши до ОСОБА_8 зі спини, нанесли останньому удари у голову, від чого ОСОБА_8 впав на землю. Продовжуючи спільні дії, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і невстановлена досудовим розслідування особа руками і ногами продовжили наносити удари ОСОБА_8 у голову у тулуб, тим самим застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого. Подолавши таким чином волю ОСОБА_8 до опору, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і невстановлена досудовим розслідуванням особа відкрито викрали майно ОСОБА_8 , а саме, мобільний телефон «GSmart Mika M-2», вартістю 2 500 грн., з сім картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» і «Утел», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять; гроші в сумі 90 грн.; чоловічу сумку, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, з планшетом «Самсунг», вартістю 5 500 грн., і мишею, вартістю 700 грн.; паспорт громадянина України, студентський квиток, залікову книжку, ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_8 , банківські картки «Приватбанк» і «Діамант-банк», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після чого, відкрито викравши майно ОСОБА_8 , невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , маючи реальну змогу розпорядитись майном ОСОБА_8 , були затримані перехожими на місці події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину по епізодам: повторної крадіжки майна ОСОБА_19 , повторної крадіжки майна ФОП ОСОБА_18 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , повторного грабежу ОСОБА_9 визнав повністю, щиро розкаявся і показав.
По епізоду повторної крадіжки майна ОСОБА_19 показав, що 19.06.2013 року, ввечері, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у кухні квартири за місцем свого проживання, де побачив сумочку сестри своєї дружини ОСОБА_19 , яка була у них у гостях. Скориставшись, що у кухні нікого не було, він витягнув з сумочки ОСОБА_19 мобільний телефон, з яким пішов. Надалі, він заклав мобільний телефон до ломбарду.

По вказаному епізоду кримінального правопорушення показання обвинуваченого ОСОБА_15 відповідають фактичним обставинам і ніким із сторін провадження не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, заслуховуванням позиції потерпілої з приводу покарання для обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 показала, що будь яких претензій, в тому числі, і матеріального характеру, до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

По епізоду повторного грабежу ОСОБА_9 показав, що взимку 2014 року, ввечері, він побачив раніше незнайому жінку, яка тримала в руках сумочку. Він підійшов до жінки зі спини, руками схопив сумку і потягнув на себе, від чого він і жінка впали на землю. Він, підвівшись, вирвав з рук жінки сумочку і почав тікати. Коли тікав, то побачив, що його переслідують, тому викинув сумочку жінки і втік.
Потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що ввечері 11.11.2014 року вона йшла додому. Проходячи по вул. Г. Севастополя, до неї підійшов раніше незнайомий ОСОБА_15 , який намагався вирвати у неї з рук її сумочку. Оскільки вона міцно тримала свою сумку, а ОСОБА_22 тягнув за сумку, вони разом впали на асфальт, після чого, ОСОБА_22 шляхом ривка вирвав сумку з її рук і став тікати. Перехожі стали переслідувати ОСОБА_22 , тому останній кинув її сумку і втік.
Показання обвинуваченого ОСОБА_15 і потерпілої ОСОБА_9 є послідовними, такими, що не містять між собою суперечностей, а також узгоджуються з наступними доказами, зібраними у провадженні, дослідженими в суді.
Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 12.11.2014 року.
Даними протоколу огляду місця події від 12.11.2014 року, у відповідності до яких біля буд. АДРЕСА_6 виявлена сумочка ОСОБА_9 з речами.
По епізоду повторної крадіжки майна ФОП ОСОБА_20 ОСОБА_21 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 обвинувачений ОСОБА_15 свою вину не визнав і показав, що 26.06.2013 року він і ОСОБА_16 знаходились на залізничному вокзалі м. Києва, зайшли до магазину, розташованого біля входу до центрального вокзалу. Покупців у магазині не було. Він хотів придбати морозива. В цей час ОСОБА_16 наказав йому виходити з магазину. Він вийшов за ОСОБА_16 .. За 100-150 м від магазину вони були затримані працівниками міліції.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_15 вини у вчиненні крадіжки майна ФОП ОСОБА_20 ОСОБА_21 , його винуватість повністю підтверджується зібраними у провадженні і дослідженими в суді наступними доказами, в тому числі, і визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_16 .
Так, по епізоду повторної крадіжки майна ФОП ОСОБА_20 ОСОБА_21 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні вказаного епізоду визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 26.06.2013 року він і ОСОБА_15 знаходились біля входу до центрального залізничного вокзалу м. Києва і зайшли до магазину. Покупців у магазині не було. На прилавку він побачив коробку з грошима. Коли продавець відвернулась, він взяв з прилавку коробку з грошима і наказав ОСОБА_15 виходити. ОСОБА_15 запитав, навіщо він це робить. Вони вийшли з магазину, біля підземного переходу були затримані працівниками міліції, коробка з грошима була вилучена.
Показання обвинуваченого ОСОБА_16 узгоджуються з показаннями ОСОБА_23 , даними суду, що у червні 2013 року вона працювала у магазині «Продукти», що на пл. Вокзальній, 1 у м. Києві, де в один з днів були викрадені отримані від продажу гроші, які зберігались у коробці на прилавку, а також підтверджуються даними запису камер відеоспостереження Центрального залізничного вокзалу м. Києва, оглянутими в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав.
По епізоду нападу на ОСОБА_7 показав, що 28.10.2014 року, вночі, він знаходився по вул. Г. Севастополя у м. Києві, де біля одного з будинків побачив дівчину. Коли дівчина зайшла до під`їзду будинку, він зайшов за нею і разом вони зайшли до ліфту. У ліфті він дістав з кишені ніж, який приклав до шиї дівчини і наказав останній не кричати. З кишені куртки дівчини він витягнув мобільний телефон «Самсунг» і вийшов з ліфту. Надалі, він продав мобільний телефон за 100 грн.

По епізоду нападу на ОСОБА_6 показав, що 19.01.2015 року, ввечері, він зайшов за дівчиною до під`їзду будинку по вул. Т. Яблонської у м. Києві, де разом зайшли до ліфту. Коли ліфт рушив, він натиснув кнопку «стоп», зупинивши таким чином ліфт, і дістав з кишені ніж, який приклав дівчині до шиї, після чого, наказав дівчині передати йому її речі. Дівчина віддала йому свою сумочку, з якої він дістав мобільний телефон «Самсунг», після чого вийшов з ліфту і по сходах спустився до виходу з під`їзду.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, заслуховуванням позиції потерпілих з приводу покарання для обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 просили призначити обвинуваченому ОСОБА_16 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

По епізоду відкритого викрадення майна ОСОБА_8 , поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і невстановленою досудовим розслідуванням особою,обвинувачений ОСОБА_15 свою вину не визнав і показав, що 23.12.2014 року, ввечері, він і ОСОБА_17 познайомились з чоловіком на ім`я ОСОБА_24 . Знаходячись на вул. Суздальській, вони втрьох побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 . ОСОБА_24 з невідомих йому причин підійшов до ОСОБА_8 зі спини останнього і кулаком вдарив ОСОБА_8 у голову, від чого останній впав на землю. Він підійшов до ОСОБА_24 , в руках останнього побачив мобільний телефон, на землі лежала сумка. В цей час ОСОБА_17 знаходився позаду нього. ОСОБА_24 запитав у ОСОБА_8 про гроші, останній передав ОСОБА_24 гроші і банківські картки. ОСОБА_24 передав йому речі ОСОБА_8 . В цей час до них підбігли незнайомі люди, почали їх бити і викликали працівників міліції. Вказує, що ОСОБА_8 не бив, хоча і мав намір заволодіти майном останнього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і показав, що 23.12.2014 року він і ОСОБА_15 познайомились з ОСОБА_24 , з яким вжили пива. Вони втрьох знаходились на вул. Суздальській, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 . Раптово ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_8 у голову, від чого останній впав на землю. ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_24 і ОСОБА_8 , а він відійшов у сторону. ОСОБА_8 кричав і кликав на допомогу. ОСОБА_24 передав ОСОБА_15 мобільний телефон і сумку ОСОБА_8 . В цей час до них підбігли перехожі, які почали їх бити. Вказує, що наміру викрадати у ОСОБА_8 майно не мав, в попередню змову з ОСОБА_15 і ОСОБА_24 , направлену на грабіж, не вступав, ОСОБА_8 не бив.
Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_15 вини за пред`явленим обвинуваченням і не визнання ОСОБА_17 вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, їх винуватість повністю підтверджується наступними доказами, зібраними у провадженні і дослідженими в суді.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 суду, що 23.12.2014 року, ввечері, він йшов по вул. Суздальській у м. Києві, розмовляючи по мобільному телефону, де побачив трьох раніше незнайомих хлопців, серед яких були ОСОБА_15 і ОСОБА_17 . Коли він пройшов повз хлопців, позаду себе почув швидкі кроки, після чого, відчув удар у голову і впав на землю. Його відтягли у сторону і з рук вирвали мобільний телефон і сумку. Всі троє з різних сторін руками та ногами били його у різні частини тіла і голову. На вимогу когось з нападників він віддав свої гроші і банківські картки. Хтось запитав про пін код до карток і повідомив, що двоє підуть і перевірять наявність на картках грошей і правдивість пін-кодів, а один залишиться з ним. Він кричав і кликав на допомогу, після чого, перехожі чоловіки затримали ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , які були у стані алкогольного сп`яніння, а третя особа втекла. Викрадене було вилучено у ОСОБА_15 і йому повернуто.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 просив призначити обвинуваченим покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Показаннями свідка ОСОБА_25 суду, що минулої зими він поїхав на СТО, що по вул. Суздальській у м. Києві. Він побачив, як по вулиці йшли троє чоловіків, серед яких були ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , які співали пісні і вели себе неадекватно. Він побачив як ці троє чоловіків руками і ногами стали бити молодого хлопця, який лежав на землі і звав на допомогу. Він разом з іншим чоловіком клієнтом СТО направились до місця події. Він почув як хтось з чоловіків запитував у хлопця пін код до банківської картки. Вони затримали ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , третя особа втекла і викликали працівників міліції. По приїзду працівників міліції у ОСОБА_15 були вилучені речі потерпілого. Троє нападників перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Показання потерпілого ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_25 повністю узгоджуються з доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Даними рапорту оперуповноваженого СКР 1-го відділу міліції Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.12.2014 року по обставинам затримання ОСОБА_15 і ОСОБА_17 на місці події.

Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2014 року.

Даними протоколу огляду місця події від 23.12.2014 року, у відповідності до яких в ході огляду куртки ОСОБА_15 виявлені і вилучені банківські картки «Приватбанк» і «Діамант банк», належні ОСОБА_8 .

Даними висновку експерта № 3657 судово медичної експертизи від 24.12.2014 року, у відповідності до яких при проведення експертизи ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: а) синці в лобній тім`яній ділянці по центру та зліва 1, на повіках правого ока з переходом в підочну та виличну ділянки 1, в правій скроневій ділянці 1, у куточку рота зліва 1, на зовнішній поверхні правого колінного суглоба 1; б) крововиливи: на слизовій верхньої губи в проекції 1 зуба справа, 1 і 2 зубів зліва верхньої щелепи 1, на слизовій нижньої губи в проекції 1 і 3 зубів зліва нижньої щелепи 1. Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуюючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати 23.12.2014 року, які не є небезпечними для життя і відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я.) Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених ушкоджень, вони утворились при нанесенні не менш ніж п`яти травматичних впливів.

Докази у провадженні суд вважає належними і допустимими.

Вищенаведеними доказами повністю спростовується захисника позиція ОСОБА_17 з приводу непричетності до вчинення грабежу, а також захисна позиція ОСОБА_15 щодо незначного ступеня своєї участі у вчиненому.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_15 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_15 відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд також вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_16 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_16 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій.)

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_16 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій.)

Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_17 відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, раніше судимого, одруженого, маючого малолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем відбування попереднього покарання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_15 суд враховує думки потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, раніше судимого, посередньо характеризується за місцем відбування попереднього покарання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 , судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_16 суд враховує думки потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше не судимого, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_17 суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 .
За викладеним, суд призначає обвинуваченим покарання, яке вважає необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, а саме: ОСОБА_17 у виді позбавлення волі; ОСОБА_15 - у виді позбавлення волі за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України; ОСОБА_16 у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України та з конфіскацією майна.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_15 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_15 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2009 року, і призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді чотирьох років десяти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_15 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 обчислювати з 23.12.2014 року, зарахувавши в період відбування покарання строк утримання під вартою з 26.06.2013 року по 16.07.2014 року включно.
ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді семи років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

На підстав ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді семи років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 обчислювати з 30.01.2015 року, зарахувавши в період відбування покарання строк утримання під вартою з 26.06.2013 року по 16.07.2014 року включно.
ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 обчислювати з 23.12.2014 року.

Речові докази у провадженні:

-DVD-диск з записом камер відеоспостереження по АДРЕСА_5 залишити в матеріалах справи;

-гроші в сумі 705 грн. повернути ФОП ОСОБА_18 ;

-сумку жіночу; мобільний телефон «Самсунг»; гроші в сумі 200 грн.; МР-3 плеєр; паспорт і трудову книжку на ім`я ОСОБА_9 залишити у власності ОСОБА_9
-мобільний телефон "GSmart Mika M-2"; гроші в сумі 90 грн.; чоловічу сумку; планшет «Самсунг» з мишею; паспорт громадянина України, студентський квиток, залікову книжку, ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_8 , банківські картки «Приватбанк» і «Діамант-банк» - залишити у власності ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуюча: