Лановецький районний суд Тернопільської області
Справа № 1-92/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2010 року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сенюх М.З.

при секретарі Демчук Т.В.

з участю прокурора Карпець П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, громадянина України -

за ст.121 ч. 1 КК України

В С Т А Н О В И В:

4 липня 2010 року біля 22 год. ОСОБА_1 в ході суперечки, яка переросла в бійку, із своїм сином ОСОБА_2, знаходячись у літній кухні власного господарства, розташованого в селі Соколівка Лановецького району, умисно наніс удар ножем в область живота синові ОСОБА_2, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої бокової стінки живота, яке проникало в черевну порожнину з ушкодженням тонкого кишківника і супроводжувалось внутрішньою кровотечею, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в нанесенні тілесного ушкодження своєму синові визнав повністю та заявив клопотання не досліджувати докази, зібрані по справі, фактичні обставини яких він не заперечує.

Підсудний ОСОБА_1 пояснив суду, що в неділю 04.07.2010 р. між ним та його сином ОСОБА_2 виникла суперечка з приводу утримання господарства. В ході сварки син наніс йому удар, від якого він впав на тапчан в приміщенні літньої кухні. Син схопив його двома руками за шию і став душити, а потім різко відпустив. Коли син повернувся, пояснив підсудний, він взяв ножа із стола, який знаходився поряд тапчана, і наніс синові ножем удар у лівий бік біля тазу.

Після цього він вийшов на подвіря і побачив, що син скандалить з матірю. Між ними знову виникла суперечка, після якої він пішов до сільського голови і подзвонив у райвідділ міліції, повідомивши про сімейну сварку.

Підсудний ОСОБА_1 розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного не допускати, просить суворо його не наказувати, вказуючи, що він помирився з сином, допомагав матеріально у лікуванні.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив пояснення підсудного та вказує, що претензій до нього немає, вони помирились, разом збирали урожай з городу, не наполягає на його суворому покаранні.

Винність підсудного у вчиненні злочину стверджується доказами, зібраними

по справі, які судом не досліджувались, але він не заперечує їх фактичні дані.

Враховуючи наведенні по справі обставини, суд прийшов до висновку про

доведеність злочину, вчиненого підсудним ОСОБА_1 і його дії слід кваліфікувати за ст. 121 ч. 1 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи (сварка відбулась між батьком і сином, які весь час проживають разом, раніше ніхто з них не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності), як пом'якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне надання допомоги потерпілому у лікуванні, наслідки скоєного злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, є особою пенсійного віку та думку потерпілого, який просить не наказувати суворо підсудного.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно призначити покарання згідно статті звинувачення у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати по справі слід покласти на підсудного ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, і призначити покарання за даною статтею пять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області 247,68 грн. - вартості проведення експертизи холодної зброї ( № 16/96/10 від 26.07.2010 року), (код 24524727 Банк одержувача: УДК В Тернопільській області; МФО 838012, р/р 0463).

Речові докази по справі - ніж, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Лановецького РВ УМВСУ в Тернопільській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Сенюх М.З.