АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/81/16 Справа № 705/5817/15-к Категорія: ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Селидове Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , 2006 р.н., ОСОБА_9 , 2010р.н., освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз 24.05.2007 року Селидовським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186 ККУ до 4-х років 1 місяця п/в, приєднано вирок суду від 22.03.2006 року, 26.01.2009 року за постановою Торезького міського суду Донецької області від 16.01.2009 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, на підставі ст.82 КК України, не відбутий термін І рік 11 місяців 11 днів замінено на виправні роботи

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України три роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України два роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому ОСОБА_7 визначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу утримання під вартою продовжено до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання з 03 вересня 2015 року. Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати в сумі 184 грн. 14 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи №61/126 від 22.09.2015 року.

Згідно вироку, ОСОБА_7 07.08.2015року близько 18 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 отримав ноутбук «HP», який належить ОСОБА_10 для його переустановлення, далі у нього повторно виник умисел не виконувати зобов`язання та привласнити вказаний ноутбук. Реалізувавши свій злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_11 , а саме: ноутбука «HP», вартістю 6300 грн., який перебував у сумці від ноутбука чорного кольору, вартістю 400 грн., він 08.08.2015року продав вищевказаний ноутбук за 500грв., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 6700грв.

Він же, 24.08.2015року близько 09години 30 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, представившись працівником компанії «ТІМ», шляхом вільного доступу проник до квартири АДРЕСА_3 , де таємно, повторно викрав із кімнати квартири мобільний телефон, який знаходився у комоді марки «Nokia 515» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1200грв., у якому перебували карта пам`яті на 4Гб вартістю 50грв., стартовий пакет мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 вартістю 10 грв., на рахунку яких коштів не було, що належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 1270грв.

Він же, 29.08.2015року близько 11 години 30 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, представившись працівником компанії «ТІМ», шляхом вільного доступу проник до квартири АДРЕСА_4 , де таємно, повторно викрав із гостьової кімнати цифрову фотокамеру марки «Nikon COOLPIX S3300» вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи від 22.09.2015року станом на 29.08.2015 року становить 1400грв., яка знаходилась на шафі, що належить гр. ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріального збитку на вищевказану суму.

Він же, 22 червня 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи квартирі АДРЕСА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом обману під приводом позики пилососа, повторно заволодів пилососом марки «Samsung» вартістю 400грв., що належить ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріального збитку на вищевказану суму.

Він же, 16.08.2015 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , з корисливих спонукань, діючи умисно та цілеспрямовано, зловживаючи довірою, шляхом обману під приводом послуг по встановленню кабельного телебачення, заволодів грошовими коштами в сумі 450грв., що належать ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріального збитку на вищевказану суму.

Він же, в середині липня 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням дати близько 16 години, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в будинку АДРЕСА_7 , повторно таємно викрав із столу кімнати мобільний телефон марки «Nokia 1280» ІМЕІ: НОМЕР_4 вартістю 500грв., у якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 15грв., на рахунку якої перебували грошові кошти у сумі 40грв., що належить ОСОБА_16 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 555грв.

Він же, 01.09.2015року близько 12 години 45 хвилин, перебуваючи у роздягальні дитячого садка № НОМЕР_5 , що по вулиці І.Гонти,44 міста Умані діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумки, яка знаходилась на лавці роздягальні гаманець вартістю 100 грв., у якому знаходились грошові кошти у сумі 2000грв., посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видані на ім`я ОСОБА_17 , банківську картку «Приватбанку», що належать ОСОБА_17 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 2100 грв.

Він же, 16.08.2015року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на третьому поверсі в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_8 , помітив сховище у вигляді металевої шафи, яка була зачинена на замок та, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевої шафи, проник до сховища, звідки таємно повторно викрав два комутатори (свічі) марки «Vektor 1808», с/н: S1808MB вартістю 280грв. та марки «Edimaks 3208», с/н: ES3208P16MCO2412 вартістю 194грв., що належать ТОВ «ТРК «ТІМ», чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 474грв.

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 69 КК України і замінити покарання на більш м`яке ніж передбачене законом.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не врахував перебування на його утриманні матері пенсіонерки, двох неповнолітніх дітей, наявність гепатиту С, черепно-мозкової травми, що потребує обов`язкового профілактичного лікування. Крім того, вказує, що дружина не може на даний час утримувати дітей, оскільки вони перебувають в зоні АТО.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримку поданої ним апеляційної скарги, міркування прокурора, про безпідставність апеляційних вимог обвинуваченого та законність вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, кримінальна справа щодо ОСОБА_7 розглянута судом, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, без з`ясування фактичних обставин справи та дослідження доказів щодо вказаних обставин справи.

Згідно журналу судового засідання та звукозапису судового розгляду, ОСОБА_7 визнав пред`явлене йому органами досудового розслідування обвинувачення за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України в повному обсязі. Суд, отримавши згоду учасників судового розгляду на розгляд справи у скороченому порядку без з`ясування фактичних обставин справи та дослідження доказів щодо вказаних обставин, переконався в добровільності позиції обвинуваченого з цього приводу та роз`яснив йому наслідки такого розгляду справи, зокрема те, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку колегії суддів, обов`язкові умови розгляду справи, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції достатньо виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив знову корисливі злочини, що свідчить про неусвідомлення ним протиправності своєї поведінки та його небажання стати на шлях виправлення, по місцю проживання характеризується позитивно, його стан здоровя, наявність пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку, за відсутності обставин, що обтяжують покарання і обґрунтовано призначив на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для його подальшого пом`якшення не вбачає.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом в якості пом`якшуючих покарання обставин наявність на його утриманні матері пенсіонерки, двох неповнолітніх дітей та незадовільного стану здоровя є недоречними, оскільки вказані обставини хоч і не були визнані пом`якшуючими, однак, були враховані при призначенні покарання останньому.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року без змін.

Дана ухвала може бути оскаржена до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :