Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-90/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді - Мельника 1.1,

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення ОСОБА_1 Мирославоича, 11 червня 1959 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, невійськовозобов'язаного, непрацюючого, судимого: Галицьким районним судом 02.06.1999 року за ст. ст. 140 ч. З, 196 ч. 1, 42 КК України 1960 року до 3-х років і 10 місяців позбавлення волі, звільненого 04.09.2002 року по відбутті строку покарання; в даний час вібуває покарання за вироком Тисминецького районного суду від 24.02.2011 року, яким його засуджено за ст. 185 ч. З КК України чотирьох років і 6 місяців позбавлення волі, громадянина України, за ст. 185 ч. З КК України,-

встановив:

ОСОБА_1 повторно вчинив крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення при слідуючих обставинах:

Будучи раніше неодноразово судимим, ОСОБА_1 04 вересня 2002 року, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, а продовжуючи злочинну діяльність, в ніч з 10 на 11 грудня 2002 року в м. Бурштині по вул. Д. Галицького, 22, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, підійшов до господарства ОСОБА_2 J1.I., в якому ще ніхто не проживав і, шляхом розбиття вікна проник у приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав дитячий велосипед вартістю 160 грн., 4 мішки комбікорму на суму 60 грн., квасолі на суму 60 грн., чайник вартістю ЗО грн., два навісних замки загальною вартістю 30 грн., пластмасове відро вартістю 10 грн., шерстяне одіяло вартістю 150 грн. Всього підсудний викрав майна у потерпілого на суму 500 грн. З викраденим ОСОБА_1 скрився з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що раніше неодноразово був судимим за вчинення крадіжок, за що неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі.

04.09.2002 року він звільнився з місць відбуття покарання по відбуттю строку і приблизно в середині грудня 2002 року в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, направився в сторону старої частини м. Бурштина. Проходячи біля господарства, на подвірї якого знаходилась незавершене будівництвом приміщення літньої кухні, вирішив щось звідти викрасти. З цією метою він зайшов на подвіря і зрозумів, що в цьому будинку ніхто не проживає, а позаду будинку знаходиться підсобне приміщення. Розбивши каменем скло вікна, заліз всередину цієї підсобки, де присвічуючи ліхтариком, який мав біля себе, побачив дитячий велосипед, мішки з комбікормом, чайник, відро, шерстяне одіяло. Все це викинув через вікно, взяв велосипед і положив на нього один мішок та почав возити в парк на вул. Шевченка по польовій дорозі. Викрадені речі зложив у парку в кущі, а сам пішов додому. Наступного дня пішов до викрадених речей, щоб комусь їх продати. Знаходячись неподалік дороги, яка веде у с. Коростовичі зустрів візуально знайомого йому чоловіка та запропонував купити у нього товар, на що останній погодився. Отримавши гроші в сумі 150 грн., він пішов купляти собі горілку.

Вину свою визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється. Просив врахувати те, що потерпілий претензій до нього немає.

Вважає за недоцільне досліджувати інші, наявні в матеріалах досудового слідства докази, оскільки не оспорює фактичних обставин справи, вину свою повністю визнає.

Потерпілий ОСОБА_2 JI.I. в судове засідання не зявився, але направив суду письмову заяву, із змісту якої вбачається, що матеріальних претензій до підсудного він не має.

Заслухавши підсудного та прокурора, який теж вважає за недоцільне досліджувати інші докази суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. З КК України, оскільки він повторно вчинив крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення і вину свою у вчиненому визнав повністю.

Прзначаючи підсудному покарання суд суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає те, що злочин підсудний скоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив рецидив злочинів.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає те, що підсудний розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, потерпілий претензій до нього не має і не наполягає на суворості покарання.

Враховуючи те, що злочин підсудний вчинив до винесення вироку Тисменицьким районним судом від 24.02.2011 року покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. З КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначити покарання за сукупністю злочинів, частково приєднавши невідбуту частину

покарання за вироком Тисменицького районного суду від 24.02.2011 року і остаточно призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох років) і 8 місіців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 обчислювати з 11 січня 2010 року.

Запобіжний захід відносно засудженого до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку, а для засудженого в цей же строк з часу вручення йому копії даного вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_3