н/п 1-кс/640/1038/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р.Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
Заявник вказав, що накладений арешт майна підприємства завдає йому як правомірному володільцю ТОВ «Компані «Плазма» значних збитків, оскільки діяльність підприємства практично зупинена, а працівники фактично позбавлені засобів праці, а отже не можуть здійснювати свою трудову функцію.
Конфіскація майна про яку зазначено у санкції ч. 3 ст. 212 КК України та зазначено слідчим у якості підстави для арешту автомобілів ТОВ «Компані «Плазма» є можливістю конфіскувати майно фізичної особи підозрюваного, а не юридичної особи, оскільки конфіскація майна юридичної особи не є санкцією ст.. 212 КК України, а є заходом кримінально-правового характеру.
Такий ступінь втручання у господарську діяльність, на думку заявника, є надмірним і необґрунтованим, перешкоджає співробітникам юридичної особи здійснювати свою трудову функцію та вчиняється з метою доведення до банкрутства підприємства, що підтверджується відсутністю чітко визначеною сумою грошей, яку необхідно було арештувати.
Також зазначив, що матеріали справи не містять звернення уповноваженого державою на стягнення збитків суб`єкта в забезпечення якого арештовується майно, а оскільки він не заявлений, його забезпечення необґрунтоване та передчасне.
У судовому засіданні адвокат підтримав подане клопотання, з підстав, викладених у клопотанні, просив про його задоволення.
Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти скасування арешту майна заперечував, посилаючись на те, що арешт накладено обґрунтовано та підстави для його скасування відсутні.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
07.12.2015 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (а.с..
На час розгляду клопотання про арешт майна стороною обвинувачення було доведено та підтверджено документально, що вилучені відповідно до протоколу обшуку від 05.06.2015 за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до протоколу обшуку від 05.06.2015 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, зазначені у клопотанні, відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання в цій частині, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані вище речі та документи, мають значення для досудового розслідування, та можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
На час накладення арешту, а саме 10.06.2015 ОСОБА_8 був директором ТОВ «Компані «Плазма» і стовідсоткова частка у статутному капіталі ТОВ «Компані «Плазма» відповідно до установчих документів належала саме ОСОБА_8 .
Згідно Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю від 01.12.2015, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_5 прийняв 100% частку статутного капіталу ТОВ «Компані «Плазма», місцезнаходження якого є м.Харків проспект Ак.Курчатова, 12 кв.132 (а.с.13).
Нову редакцію Статуту ТОВ «Компані «Плазма» засвідчено нотаріально 21.01.2016 року та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.01.2016 внесені зміни щодо засновника юридичної особи (14-22,42-43).
Проте, посилання заявника на укладення 01.12.2015 Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма» не доводить, що в застосуванні арешту відпала потреба чи він накладений необґрунтовано.
Так, кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт, на час розгляду клопотання не закрито, у зв`язку з чим існують підстави вважати, що скасування арешту з майна може унеможливити в подальшому відшкодування державі завданих злочинними діями збитків та виконання можливого в майбутньому рішення суду в частині конфіскації майна.
З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відсутність законних підстав для скасування арешту майна та необхідність забезпечення дотримання інтересів держави, суд вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1