Справа № 461/8498/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2015 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно носив при собі та транспортував у автомобілі марки Kia Seed д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується на законних підставах, ніж, який згідно висновку експерта №5/1020 від 16.07.2015 року, відноситься до холодної зброї, а саме: штик ніж до гвинтівки системи Маузера, після чого, 25.06.2015 року о 15.30 год. перебуваючи навпроти будинку №5 на вул. Свінціцького у м.Львові був виявлений працівниками Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, де під час огляду вказану холодну зброю було вилучено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся; прояснив суду про обставини вчиненого; не оспорює факти та докази свого звинувачення.

На підставі повного визнання вини обвинуваченим, та матеріалів досудового слідства, об`єктвність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт скоєння злочину та винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, оскільки він носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.07.2015 року між старшим прокурором прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Таким чином суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження оскільки обвинувачений раніше не суджений, позитивно характеризуються за місцем проживання, повністю визнав свою винуватість у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не заперечує проти закриття кримінального провадження.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особи обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, позитивно характеризуються за місцем проживання, а тому суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 29.07.2015 року органом обвинувачення з обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.07.2015 року в межах кримінального провадження №0002229 між старшим прокурором прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою винуватість, активно сприяв розкриттю злочину, з урахуванням положень ст. 50 Кримінального кодексу України сторони узгодили покарання: за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 грн..
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 491,04 грн. витрат за проведення трасо логічної експертизи
Речовий доказ: штик з гвинтівки системи Маузер - знищити.
З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .