1-кс/638/1325/2014
У Х В А Л А
про застосування тимчасового арешту

м. Харків 19 вересня 2014 року
Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1
за участю прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_2
затриманого (підозрюваного) ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
а також адвоката ОСОБА_5
розглянув клопотання старшого прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_2 про застосування тимчасового арешту до надходження запиту про видачу від компетентних органів СУ УМВС Росії по Білгородській області.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2
Адвоката - ОСОБА_5
Затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валуйки, Білгородської області, РФ, громадянина Росії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 який розшукується правоохоронними органами СУ УМВС Росії по Білгородській області, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213, п. «В», ч.2 ст.163 КК РФ,-
в с т а н о в и в :
19 вересня 2014 року старший прокурор прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина РФ ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що останній знаходиться в міжнародному розшуку.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 17 вересня 2014 року о 14 годині 00 хвилин - в порядку ст.582 КПК України співробітниками УКР ГУМВС України в Харківській області старшим о/у по ОВС УКР ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_6 спільно з о/у УКР ГУМВС України Харківської області майором міліції ОСОБА_7 затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Росії, який розшукується правоохоронними органами СУ УМВС Росії по Білгородській області для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.213, п. «В», ч.2 ст.163 КК РФ.
Ініціатором розшуку ОСОБА_3 є СУ УМВС Росії по Білгородській області.
31 березня 2008 року дізнавачем відділу ВС м. Валуйки та Валуйського району ухвалено постанову про порушення кримінальної справи та прийняття до свого провадження №0 за ознаками кримінального злочину передбаченого ч.1 ст.119 КК РФ.
24 березня 2011 року дізнавачем відділу ВС м. Валуйки та Валуйського району ухвалено постанову про порушення кримінальної справи та прийняття до свого провадження №5 відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального злочину передбаченого п. «А» ч.1 ст.213 КК РФ.
28 червня 2011 року СВ при УВС по Білгородській області при розгляді матеріалів кримінальних справ №5 від 24 березня 2011 року та №0 від 31 березня 2008 року ухвалено постанову про об`єднання вказаних кримінальних справ в одне провадження та присвоєння №5.
16 серпня 2011 року слідчим слідчої частини СУ УМВС Росії по Білгородській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінальної справи №5 ухвалив постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_3 за ознаками кримінального злочину, передбаченого п. «А» ч.1 ст.213, п. «В`ч.2 ст.163 КК РФ.
Того ж дня слідчим слідчої частини СУ УМВС Росії по Білгородській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрана міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.
16 серпня 2011 року слідчим слідчої частини СУ УМВС Росії по Білгородській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_8 , ухвалено постанову про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 .
22 вересня 2011 року Валуйським районним судом Білгородської області ухвалено постанову про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інкриміновані ОСОБА_3 злочини за законодавством України ч.3 ст.189 КК України та ч.4 ст.296 КК України, санкції яких, передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Строк давності притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинені ним 24.03. 2008року та 24.03.2011 року злочини відповідно до ст.49 КК України не закінчилися.
В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання.
Захисник послався на невідповідність наданих документів до клопотання вимогам чинного законодавства, та вважав клопотання безпідставним, звернув увагу суду на те, що його довіритель не знав про оголошення його в розшук, не переховувався від слідства.
Затриманий ОСОБА_3 пояснив суду, що він є добропорядним громадянином, має сім`ю та дитину, які є громадянами РФ, проте на території України мають посвідки на проживання, має постійну роботу, тривалий час перебуває на території України, неодноразово перетинав кордон РФ та України і до нього жодних питань щодо його розшуку не виникало. Крім того зазначив суду, що неодноразово спілкувався з працівниками міліції на території України в межах своєї роботи, проте жодного разу він не був повідомлений про те, що він перебуває в розшуку. Жодного разу ні на території РФ ні на території України не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Виходячи з цього суд, зазначає, що клопотання є не обґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 582 КПК України затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державною у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
Зі слів ОСОБА_3 вбачається, що він був затриманий з суттєвими порушенням вимог чинного законодавства, особи, які його затримували не представились, не пояснили, чому на затриманого були одягнені кайданки, не пояснили в зв`язку з чим він затримується, не мали форменого одягу.
Крім того суду не надано доказів про належність інформування прокурора, у межах територіальної юрисдикції якого затримано особу,повідомлення МЗС України.
Суд, особливо звертає увагу, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 знаходиться в міжнародному розшуку, так як документи долучені до клопотання є не оригіналами, а непосвідченими копіями. Особа, що звернулась з клопотанням не надала і в судовому засідання належних відповідних доказів того, що ОСОБА_3 взагалі перебуває в розшуку, а тим більше в міжнародному.
Саме ж клопотання також не відповідає вимогам КПК України та вимогам діловодства , в ньому не зазначено хто є ініціатором розшуку ОСОБА_3 , відомості про розшукуючи сторону, яка розшукує особу, а те, що вказано, вказано не повно, скорочено. Відсутні дані норми КПК, в порядку якої затримано особу та найменування уповноваженого органу, що здійснив затримання особи. Відсутні посилання на відповідні норми міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, якими обґрунтовується клопотання про застосування тимчасового арешту. Клопотання міститься на трьох аркушах, проте не підшите, а скріплене канцелярською скобою, документи долучені до нього у більшості випадків не можливо навіть прочитати.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підставі наданих документів, за обставин пояснень затриманого, суд не може задовольнити дане клопотання, так як відсутні для цього підстави.
Сторона звернення з клопотанням не змогла спростувати надані затриманим пояснення щодо безперешкодності перетину ним державного кордону та його мешкання на території України протягом тривалого часу, що також є підставою сумніватися в належності проведення процедури оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук.
Суду не надано даних щодо звернення до компетентного органу України ініціатора,так званого, розшуку ОСОБА_3 , тому суд за таких обставин, ставить під сумнів знаходження ОСОБА_3 взагалі в розшуку.
Суду не доведено існування ризиків, переховування чи інших дій ОСОБА_3 , спрямованих на перешкоджанню слідства. Як зазначив ОСОБА_3 він регулярно спілкується зі слідчим ОСОБА_8 , в провадженні, якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та той жодно разу не повідомляв про перебування його в розшуку.
Відповідно до п.3 ст.9 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права, а також п.3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини , утримання під вартою особи, яка обвинувачується в скоєнні кримінального злочину, не повинно бути правилом, а звільнення можливе при наявності гарантій з`явлення до правоохоронних органів та суду.
Враховуючи все вищевикладене, суд також вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку належності надання доказів та доведення знаходження ОСОБА_3 в міжнародному розшуку, не порушуючи вимог чинного КПК України та міжнародних договорів, можливе повторне звернення до суду з відповідним клопотання.
Керуючись ст.ст. 582-583КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:
Клопотання старшого прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_2 про застосування тимчасового арешту до надходження запиту про видачу від компетентних органів СУ УМВС Росії по Білгородській області - залишити без задоволення.
Звільнити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти з зали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя: