Справа № 405/5909/15-к
УХВАЛА

21.08.2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , водія 3 відділення 2 автомобільного взводу підвозу військово-технічного майна роти забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України провадиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 18.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст.ст. 4, 10, 11, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року №607/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого постановою Верховної Ради України № 1595-VII від 22.07.2014, солдата запасу ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період 04.09.2014 Новокаховським МВК Херсонської області.

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.09.2014 № 211 з того ж дня солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 3 відділення 2 автомобільного взводу підвозу військово-технічного майна роти забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 17.04.2015 вирішив самовільно залишити військову частину в умовах особливого періоду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_4 близько 11 год. 00 хв. 17.04.2015 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду та продовжував незаконно перебувати поза межами військової частини без поважних причин до 18.05.2015 року, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , а також в різних місцях Херсонської та Миколаївської областей.

Протягом зазначеного періоду самовільного залишення військової частини солдат ОСОБА_4 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд.

18.05.2015, усвідомивши протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, солдат ОСОБА_4 добровільно повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , припинивши вчиняти зазначене кримінальне правопорушення.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи призваним на військову службу під час мобілізації військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та проходячи військову службу на посаді водія 3 відділення 2 автомобільного взводу підвозу військово-технічного майна роти забезпечення, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, близько 11 год. 00 хв. 17.04.2015 року самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду та незаконно перебував поза межами військової частини без поважних причин до 18.05.2015, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, тривалістю понад один місяць.

Санкція зазначеного злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою з військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення ним військової частини, протоколами допиту свідків, протоколами огляду документів та іншими документами і матеріалами провадження.

19.05.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, при допиті за якою він свою вину у вчиненні інкрімінуємого йому діяння визнав частково, пояснивши, що 17.04.2015 він дійсно самовільно залишив розташування військової частини та убув за місцем свого мешкання.

Проте ОСОБА_4 зазначив, що у період з 17.04.2015 по 18.05.2015 він декілька разів прибував до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Зазначені доводи підозрюваного під час розслідування були перевірені, в результаті чого кожен з викликаних та допитаних як свідок співслужбовців ОСОБА_4 пояснив, що у період з 17.04.2015 по 18.05.2015 він до виконання своїх службових обов`язків не приступав та був відсутній у військовій частині, що також підтверджується протоколом огляду інформації з каналів зв`язку мобільного оператора «МТС Україна» № НОМЕР_2 в період з 17.04.2015 по 18.05.2015, санкціонований доступ до якої отриманий у ПрАТ «МТС Україна» та містить інформацію з каналів зв`язку мобільного оператору «МТС Україна» про усі вхідні дзвінки та вихідні дзвінки з прив`язкою до місця здійснення дзвінка SIM-картки за номером ОСОБА_4 .

Так встановлено, що у період з 17.04.2015 по 18.04.2015 абонент мобільного оператора «МТС Україна» № НОМЕР_2 знаходився у різних місцях м. Кіровограда (вул. Леніна 13, вул. Олександрійське Шосе 1, вул. Медведева 1, вул. Дзержинського 24, пров. Степовий, вул. Полтавська 71, вул. Новозаводська).

У період з 18.04.2015 по 17.05.2015 абонент мобільного оператора «МТС Україна» № НОМЕР_2 знаходився у різних місцях Херсонської та Миколаївської областей (м. Нова Каховка, м. Таврійськ, смт. Козацьке, с. Роздольне, с. Новомиколаївка, с. Снігурівка).

О 16 год. 15 хв. 10.08.2015 ОСОБА_4 у присутності свого захисника адвоката ОСОБА_5 , оголошено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Надалі підозрюваного ОСОБА_4 для допиту викликано на 10 год. 00 хв. 11.08.2015, але у цей день і надалі він, розуміючи передбачену відповідальність за вчинене, до прокуратури не прибув, при чому на неодноразові телефонні дзвінки як слідчого, так і прокурора а також і захисника не відповідає, адвокату ОСОБА_5 місцезнаходження свого підзахисного взагалі невідоме.

Ухилення у такий спосіб ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду, перешкоджає забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також унеможливлює прийняття законного рішення.

Крім того ОСОБА_4 також і раніше вчиняв нез`явлення до прокуратури за викликами слідчого, що підтверджується відповідним рапортом від 07.07.2015 та корінцем врученої повістки.

19.08.2015 закінчується 3-х місячний строк досудового розслідування даного кримінального провадження, прийняти рішення у якому у зв`язку із ухиленням підозрюваного від викликів слідчого та прокурора до прокуратури не видається за можливе, що є наслідком невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

При оголошенні підозри ОСОБА_4 неодноразово вручалась пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням, у зв`язку з чим йому достовірно відомо, що відповідно до п.1, 3 ч.7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний:

- прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням та грубим ігноруванням підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме, запобігання спробам:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за повідомленням командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28.07.15 №1420 після відпустки 20.07.15 ОСОБА_4 на службу не прибув та його місцезнаходження невідоме.

2. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки допитані як свідки більше 15-ти осіб є військовослужбовцями військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з якими ОСОБА_4 , у зв`язку із тривалим проходженням військової служби, має безперешкодний доступ для контактів.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки вже допускав невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликами до слідчого та прокурора; при чому може посилатись на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень та проведенню слідчих дій.

Крім того, підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на значній відстані від місця знаходження органу досудового розслідування, у зв`язку з чим посилаючись на відсутність транспорту або грошових коштів на проїзд не може забезпечити явку за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити вчиняти самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, продовжуючи незаконно перебувати поза межами військової частини без поважних причин до теперішнього часу, переховуючись від органів слідства та суду.

В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час переховується від органів досудового слідства та суду, повторно вчиняє самовільне залишення військової частини, грубо ігнорує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, затягує хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Перевіривши надані матеріали клопотання, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваного, який заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що порушив особисте зобов`язання у зв`язку із невиплатою заробітної плати, його адвоката, який просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із безпідставністю, суддя вважає, що є підстави для задоволення клопотання.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, перебуваючи на волі може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, у зв`язку з чим запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з урахуванням того, що в судовому засіданні доведено, що підозрюваний переховувався від органів слідства ( п.3 ч.2 ст.183 КПК України), в межах строку досудового розслідування, який спливає 25.08.2015 року. . При цьому доводи підозрюваного слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, при визначенні розміру застави, відповідно до положень ст. 182 КПК України, приймаються до уваги, суспільна небезпека злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його особа, соціальні зв`язки та матеріальний стан.

За правилами ст. 194 КПК України слідчий суддя визначає обов`язки, які слід покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк з 11 год.50 хв. 20.08.2015 року до 23 год.59 хв. 25.08.2015 року.

Визначити суму застави у розмірі 30 мінімальних розмірів заробітних плат в сумі 36 540 грн. (1218х30=36 540), які необхідно внести на депозитний рахунок отримувача № 0784, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Кіровоградській області, код банку отримувача МФО 823016. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000066 від 18.05.2015 року.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Розяснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Дата закінчення дії даної ухвали 25.08.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1