Справа № 464/4355/14-к
пр.№ 1-кп/464/14/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.09.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному у провадженні № 0003032 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий 21.12.2009 року Сколівським районним судом Львівської області за ч.ч. 1-3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений 27.07.2012 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 11 днів; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

11.12.2013 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував в гостях в квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив мобільний телефон марки «Самсунг 525», після чого, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, навмисно, повторно, з корисливих спонукань заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг 525», вставивши в нього свою сім-картку мобільного оператора «Лайф», вийшов в коридор для здійснення дзвінка, після чого до квартири не повернувся, з місця вчинення кримінального правопорушення втік разом із телефоном та розпорядився ним на власний розсуд, здавши до ломбарду, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1200 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд не досліджував всі зібрані під час досудового розслідування докази, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту скоєння кримінального правопорушення проти власності при вищезазначених обставинах. До таких обставин відносяться дата, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, винуватість у скоєнні правопорушення та його мотиви, а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст ціх обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом раз`яснено, що участники провадження будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апелляційному порядку.

Провина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення підтверджується свідченнями самого обвинуваченого, який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно, в грудні 2013 року перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 , попросив телефон для здійснення дзвінка. Отримавши телефон, ОСОБА_5 вийняв сім-картку, що була в телефоні, вставив свою сім-картку та вийшов в коридор. Після цього ОСОБА_6 до квартири не повернувся, вийшов з телефоном з будинку та здав телефон у ломбард, отримавши за нього гроші. З часом ОСОБА_5 телефон з ломбарду не викупив, ні грошей, ні телефону ОСОБА_4 не повернув.

Також провина ОСОБА_5 підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що у вечірній час в один з днів в грудні 2013 року ОСОБА_5 прийшов до неї в гості. Він попросив телефон для збійснення дзвінка, на що ОСОБА_4 погодилася. ОСОБА_5 разом з телефоном вийшов в коридор. З причини заклопотанності вона не одразу помітила, що ОСОБА_5 вийняв її сім-картку з телефону. Коли минуло достатньо часу, ОСОБА_4 вийшла в коридор, проте ОСОБА_5 там вже не було. ОСОБА_4 почала йому телефонувати, але він не відповів. Після цього вона зателефонувала до міліції. До теперішнього часу шкода потерпілій не відшкодована.

Проаналізуваши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення проти власності.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Призначаючі покарання ОСОБА_5 , суд враховуює, що скоєне ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії правопорушень середньої тяжкості. Суд враховує особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення проти власності, будучі раніше судимим за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не погашена та не знята в передбаченому законом порядку. Суд також враховує, що обвинувачений ухилявся від суду. В той же час, суд також враховує, що протягом часу, який минув з дня скоєння інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, обвинувачений нового кримінального правопорушення не скоїв, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, обтяжуючих покарання обставин не виявлено, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

Виходячи з обставин та ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характеризуючих особу обвинуваченого даних, суд вважає можливим виправлення обвинуваченного без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від покарання із встановленням випробувального строку буде справедливим та достатнім для покарання обвинуваченого за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 9, 10, 21-23, 25-26, 94, 349, 367, 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, якщо він протягом випробувального строку тривалістю в три роки не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїзджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буте скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: