Справа №489/6741/15-к 23.10.2015 23.10.2015 23.10.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алушта АР Крим, без певного місця мешкання,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованого в ЄРДР за № 000874.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 12 грудня 2015 року.
Узагальнені доводи апелянта.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зазначає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки за даною статтею кримінальна відповідальність настає, якщо крадіжка не є дрібною.
Вказує на те, що відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викрадення вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян та згідно її розрахунків викрадення чужого майна є дрібним, якщо воно не перевищує 234,60 грн. (1218 грн. * 0,2).
Апелянт вважає, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів на підтвердження викрадення ОСОБА_6 чужого майна на суму, що перевищує 243,60 грн., а слідчий суддя не перевірив наявність таких доказів та наявність обґрунтованої підозри.
Посилається на те, що у сумці ОСОБА_6 на місці викрадення відповідно до протоколу огляду від 14.10.2015 р. було знайдено лише 89 грн., 18 штук жувальних гумок та гранована кава «Якобс», яка знаходилася у відкритому стані, проте документів у потерпілої, як вона зазначала, на каву та жувальні гумки в неї не було, а тому у слідчого і прокурора не було доказів того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне, а не адміністративне правопорушення.
На думку апелянта, сторона обвинувачення не довела неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, а однією тяжкістю злочину не можна обґрунтовувати застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 14.10.2015 р. приблизно о 01.30 год., діючи повторно, шляхом підбору ключа, проник до приміщення торгівельного кіоску, розташованого біля б. АДРЕСА_1 , звідки намагався таємно викрасти майно ПП « ОСОБА_8 » на загальну суму 950 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий відразу після вчинення крадіжки працівниками охорони.
14.10.2015 р. о 10.30 год. ОСОБА_6 був затриманий (час фактичного затримання 14.10.2015 р. о 22.00 год.), в цей же день йому повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
15.10.2015 р. старший слідчий СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи своє клопотання тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В ході судового розгляду клопотання слідчого з`ясовано, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені замаху на тяжкий злочин, не працює, постійного джерела прибутку на має, на даний час постійного місця проживання у м. Миколаєві не має, був засуджений 25.02.2013 р. Київським районним судом м. Сімферополя АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 30.04.2015 р. за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.
Враховуючи наведене слідчий суддя дійшов висновку, що ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть запобігти інші, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки знаходячись не ізольованим від суспільства, підозрюваний може перешкоджати проведенню слідчих дій, ухилитися від слідства і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали клопотання та матеріали досудового слідства, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані, а також оцінені в сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент його повідомлення.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України, ризики. А саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчиняти інші злочини, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, даних про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Отже рішення слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для його скасування та вирішення питання про застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає.
Що стосується доводів апелянта про те, що вартість викраденого ОСОБА_6 майна в розумінні ст. 51 КУпАП є дрібною, оскільки не перевищує 243,60 грн. і тому дії ОСОБА_6 не можливо кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, то вони є безпідставними, оскільки, з урахуванням прикінцевих положень Податкового Кодексу України та розміру прожиткового мінімуму на 2015 рік, який з 1 січня 2015 року складає 1 218 грн. та норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, викрадення чужого майна вважається дрібним якщо його вартість не перевищує 121,8 грн.
До того ж матеріали кримінального провадження містять накладні від 16.08.2015 р. та від 12.10.2015 р., відповідно до яких вартість жуйки «Орбіт» та кави «Якобс» складає відповідно 8,57 грн. та 250 грн., що спростовує доводи апелянта про дрібне викрадення ОСОБА_6 майна.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ______________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3