Провадження № 1-кп/127/1162/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2015 р. за № 0004845, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козинці Липовецького району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, згідно з яким 22.07.2015 р. біля 15:30 год. ОСОБА_6 проходячи біля пішохідного переходу, який розташований поряд з будинком №30 по проспекту Коцюбинського в м. Вінниці, помітивши автомобіль «PEUGEOT PARTNER», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, в якому на передньому пасажирському сидінні виявив сумку червоного кольору з надписом «Coca-Colla» із розстебнутою близкавкою. Після чого у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, скориставшись приспущеним боковим склом пасажирської даерки вищевказаного автомобіля, просунув руку та дістав із сумки червоного кольору з надписом «Coca-Colla» гаманець рожевого кольору належний ОСОБА_7 , із грошовими коштами в сумі 1400 грн. Після чого реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи із корисливих спонукань, керуючись жагою наживи, знаходячись біля автомобіля заховав викрадений гаманець під свій одяг. Але, ОСОБА_6 був помічений ОСОБА_8 , яка підійшла до нього та звернулася з вимогою повернути належний їй гаманець. Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном почав тікати з місця вчинення злочину, не реагувавши на численні вимоги ОСОБА_4 про повернення її гаманця.

В наслідок чого ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1400 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 - заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 25.08.2015 р.

Згідно з наданою суду угодою обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду; сторони погоджуються на призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., із запропонованим видом та мірою покарання потерпіла та обвинувачений погоджуються.

Прокурор, потерпіла та обвинувачений в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 підтримали та просили затвердити угоду про примирення.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, викрадені у потерпілої речі були повернуті потерпілій і остання претензій до обвинуваченого вона не має.

Приймаючи до уваги, що угода відповідає вимогам ч. 3 ст. 469 та ст. 471 КПК України, як обвинуваченому, так і потерпілій зрозумілі наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченим. При цьому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання, вид та міра якого була погоджена сторонами, тобто покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Разом з тим, в угоді про примирення наявне посилання на те, що на обвинуваченого ОСОБА_6 покладаються обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Зі змісту вказаної норми кримінального закону випливає, що такі обов`язки покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що згідно з умовами угоди сторони погодились на призначенні обвинуваченому покарання у виді штрафу, ст. 75 КК України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання у виді штрафу з випробуванням, суд вважає за доцільне посилання в угоді на покладення на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України виключити.
Згідно зі ст. 100 КПК України викрадені у потерпілої речі, які їй повернуто, слід залишити потерпілій.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25.08.2015 р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання, узгоджене сторонами, у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Речові докази, що знаходяться у потерпілої ОСОБА_4 , залишити останній.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: