Провадження № 1-кп/127/886/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2014 р. за № 0008739 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.09.1998 р. Київським міським судом Київської області за ст. 93, п. п. «а», «е», ст. 142 ч. 3 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 р. в період часу з 00.00 год. до 09.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в якому проживає малознайомий йому ОСОБА_6 , зайшов до кухонного приміщення, де побачив на столі мобільний телефон марки «LG». Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав вказаний мобільний телефон марки «LG» вартістю згідно з висновком експерта № 278 від 01.04.2015 р. 2287,36 грн., який належить ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2287,36 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, вночі, точної дати він не пам`ятає, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов повз колишній пивзавод і зустрів знайомого чоловіка, з яким він випив горілки. Після цього вони пішли до чоловіка додому, де продовжили пити горілку. Зранку він прокинувся і коли збирався на роботу, побачив на столі мобільний телефон, який він взяв собі. Він викраденим телефоном користувався приблизно чотири місяці, в подальшому він був вилучений працівниками міліції.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами кримінального провадження. Зважаючи на ту обставину, що сторони кримінального провадження не наполягали на допиті свідків згідно з реєстром матеріалів кримінального провадження, а також дослідженні інших доказів і відповідне клопотання ніким не заявлялось, суд вважає за доцільне обмежитись аналізом показань обвинуваченого а також наданих суду документів.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт таємного викрадення останнім мобільного телефону потерпілої, що підтверджується його чіткими та послідовними поясненнями.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у тому числі й проти власності, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Суд також враховує, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, викрадений у потерпілої мобільний телефон останній повернуто в ході здійснення досудового розслідування.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, зважаючи на те, що інкримінований злочин вчинено в період не знятої і не погашеної судимості, суд вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, що повернуто потерпілій, слід залишити останній.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши не залишати місце проживання без дозволу суду та з`являтись до суду за першою ж вимогою.

Речовий доказ, що знаходиться в ОСОБА_4 залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. витрат на проведення криміналістичних досліджень;

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: