г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/194/16-к
Номер провадження 1-кп/213/66/16
В И Р О К
Іменем України
16 лютого 2016 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016, за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл, не судимого, не працює, пенсіонер, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 31 грудня 2015 року приблизно о 13:30 годині, перебуваючи біля вхідних воріт території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході сварки, на ґрунті неприязних стосунків, діючи умисно, правою рукою, затиснутою в кулак, наніс два удари в область обличчя ОСОБА_5 , після чого остання зайшла до себе на територію домоволодіння за вищевказаною адресою і намагалась забігти до будинку. В цей же час, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, забіг за нею у двір вищезазначеного домоволодіння, схопив ОСОБА_5 ззаду за куртку і вдаривши ногою по її ногам збив її з ніг, від чого остання впала на землю. В той час, коли ОСОБА_5 знаходилась на землі в положенні лежачи на лівому боці, ОСОБА_4 наніс їй ще не менше 8 ударів ногами по різним частинам тіла. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, крововилив в склепу правого ока, садна голови, обличчя, синці лівої руки і лівої ноги, які згідно висновку судово-медичної експертизи №14 від 05.01.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Своїми умисними діямиОСОБА_4 вчинив злочин за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.
27.01.2016р. між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за якою: обвинувачений, який під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов,язався визнати вину в суді. Сторони також погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

ОСОБА_4 , як в ході досудового розслідування так і в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Суд вважає, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань можливе. Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

Обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, звинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, не працює, пенсіонер, не одружений, освіта професійно -технічна, в лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебує. Обвинувачений розкаюється у вчиненому. Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ч.1 ст. 125 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, не суперечить вимогам ст. 68 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право, затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 27.01.2016р., на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.125 КК України і призначити узгоджену між сторонами міру покарання - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід не обирати.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування залишити в матеріалах даного кримінального провадження, та вважати їх другим томом даної справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1