Справа № 1кп/638/261/14
638/2049/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів - ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого - ОСОБА_5
за участю адвокатів - ОСОБА_6 ОСОБА_7
за участю обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши в відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно :
1. ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, відповідно до ст.. 89 КК України не маючого судимості, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 -
2. ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харкова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 -
повідомлених обох про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, КК України
1. 14 лютого 2013 року, приблизно о 19 год. 40 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні торговельного залу супермаркету «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: місто Харків, вул. Студентська, буд. № 7, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та в групі, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, будучи впевненим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали зі стелажу одну пляшку текіли «Sierra Silver» об`ємом 0.5 л вартістю, згідно внутрішньої накладної № 9 від 14 лютого 2013 p., 131 грн. 99 коп., , та дві пляшки віскі « Jack Daniel» 0,5 л загальною вартістю 365 грн. 98 коп., які належать «АТБ-Маркет» Продукты-255». Викрадені пляшки сховали, після чого намагалися покинути місце скоєння злочину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані за лінією кас працівниками служби охорони «АТБ Маркет» Продукти -255».
2.15 лютого 2013 року, близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у супермаркету «АТБ Маркет продукти 123», розташованого по пр. Перемоги, 61-В, в місті Харкові, та шляхом вільного доступу з корисливих спонукань вирішив повторно таємно заволодіти чужим майном, а саме товаром, який належить супермаркету «АТБ Маркет продукти 123».
Здійснюючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу звідки узяв пляшку віскі «CHIVAS REGAL», вартість якої, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 1435 від 22.02.2013 року, складає 308 гривень 50 копійок, та сховав її собі під куртку. Після чого пройшов лінію кас супермаркету «АТБ Маркет продукти 123», за товар не заплатив та був затриманий працівниками охорони вказаного супермаркету. Таким чином, ОСОБА_8 довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі.
3. 25.02.2013 року близько 18 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, групою осіб, вчинили напад на ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я останнього, тобто розбій, при наступних обставинах.
Так, 25 лютого близько 17.00 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи зі своєю знайомою ОСОБА_10 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля станції метро «Університет» в місті Харкові, познайомилися із раніше незнайомим ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході спілкування ОСОБА_5 в присутності та за допомогою ОСОБА_8 здійснював зняття грошей зі своєї банківської картки, внаслідок чого ОСОБА_8 став відомий код картки, у зв`язку з чим у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння карткою ОСОБА_5 .
Для цього ОСОБА_8 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , який перебував вдома, та запропонував останньому заволодіти карткою ОСОБА_5 .
ОСОБА_9 погодився та близько 18 год. приїхав до кафе «Бістро», яке розташовано за адресою: пр. Правди 10-А в м. Харкові, де разом з ОСОБА_8 погодили план дій, після чого ОСОБА_8 пішов з ОСОБА_5 за кафе «Бістро» по пр. Правди, 10-А, де ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , попередньо розподіливши ролі, наніс ОСОБА_5 три удари по обличчю, внаслідок чого останній впав, після чого ОСОБА_8 також наніс ОСОБА_5 декілька ударів ногами по тулубу, голові, внаслідок чого останньому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому носових кісток, а також легкі тілесні ушкодження, у вигляді садн на обличчі, кровопіддіку на обличчі та плечі. Після чого заволоділи банківською карткою ОСОБА_5 , яку ОСОБА_8 дістав її із кишені штанів ОСОБА_5 .
Заволодівши банківською карткою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка чекала їх неподалік від кафе «Бістро» по пр. Правди 10-А міста Харкова, направилися до банкомату, розташованого у станції метро «Університет», де ОСОБА_8 , знаючи пін код картки ОСОБА_5 , зняв з неї грошові кошти у сумі 2300 гривень, розподіливши отримані кошти з ОСОБА_9 .
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю визнали себе винними у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених при обставинах , викладених вище і щиро каються у скоєному.
При цьому обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що 14 лютого 2013 року, приблизно о 19 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні торговельного залу супермаркету «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: місто Харків, вул. Студентська, буд. № 7, діючи за попередньою змовою, будучи впевненим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали зі стелажу одну пляшку текіли «Sierra Silver» об`ємом 0.5 л, та дві пляшки віскі « Jack Daniel» 0,5 л, викрадені пляшки сховали, після чого намагалися покинути супермаркет, але були затримані за лінією кас працівниками служби охорони супермаркету.
А обвинувачений ОСОБА_8 , окрім того підтвердив, що 15 лютого 2013 року, близко 14 год. 50 хв. , знаходячись у супермаркету «АТБ Маркет продукти 123», розташованого по пр. Перемоги, 61-В, в місті Харкові, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав пляшку віскі «CHIVAS REGAL», , та сховав її собі під куртку. Після чого пройшов лінію кас супермаркету, але був затриманий працівниками охорони вказаного супермаркету.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не оспорювали фактичні обставини справи вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніві у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів за епізодами вчинених кримінальних - правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнавши показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допустими доказами у справі , суд приходить до висновку про доведеність їх у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, не доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Що стосується звинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх у скоєні розбою, при обставинах викладених вище, винними вони себе у судовому засіданні не визнали.
Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що його дії за потрібне кваліфікувати , як крадіжка банківської картки ОСОБА_5 , код якої він знав, та зняття з неї грошей, а обвинувачений ОСОБА_9 вважає за потрібне його дії кваліфікувати за нанесення ОСОБА_5 декілька ударів.
Але винність обвинувачених ОСОБА_8 та Письменного у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується наступними доказами:
1. Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив, що 25.02.2013 року близько 16.00 годин після закінчення робочого дня він вийшов з заводу «ФЕД», і пішки попрямував по вул. Сумської м. Харкова до станції метро «Університет». По дорозі до метро він зайшов в кафе, розташоване по вул. Сумської м. Харкова, де вжив близько 150 г горілки, після чого попрямував далі. Близько 17 год. дійшовши до виходу станції метро «Університет», та вирішив випити ще трохи пива, для чого попрямував до кіоску «Бістро», розташованого біля ресторану «Якіторія» неподалік від виходу з станції метро «Університет» (стекляшка), де придбав собі пляшку пива і почав її розпивати всередині кіоску, періодично виходячи на вулицю.
Через приблизно через 15-20 хв. в «Бістро» зайшли раніше незнайомі йому хлопець з дівчиною на вид 18-20 років і завели з ним невимушена розмова. Подальшому він узнав їх прізвища та імена , це були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У ході спілкування він запропонував пригостити їх пивом. Вони погодилися, після чого він придбав їм по пляшці пива і вони почали розпивати пиво разом, спілкуватися. Під час спільного розпивання він запропонував їм ще раз пригостити їх пивом, вони погодилися. Але він повідомив, що йому потрібно зняти гроші з картки, усі разом вони зайшли всередину станції метро «Університет», де він з банкомату зняв гроші, а яку суму грошей, не пам`ятає. Під час зняття грошей ОСОБА_13 знаходився поруч з ним та допомагав йому зняти гроші. Після цього вони разом повернулися на вулицю до кафе «Бістро» і продовжили вживати пиво.
Під час спілкування вони періодично то сиділи всередині «Бістро», то виходили на вулицю. При цьому ОСОБА_14 кілька разів просила у нього його мобільний телефон «Самсунг 5233» для того, щоб подзвонити. Через деякий час йому захотілося відійти в туалет. Перед цим ОСОБА_14 ще раз попросила у нього телефон, який він їй передав, та попрямував за «Бістро», після чого він трохи пройшов углиб двору. У цей момент його хтось розгорнув за руку ззаду, обернувшись, він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який відразу завдав йому кілька ударів кулаком в область обличчя, потім підійшов ОСОБА_8 та став бити його ногами, після чого вони забрали у нього з курточки 1000 грн. та банківську карту. Майже відразу він втратив свідомість, а коли отямився, то виявив, що лежить на землі все обличчя та одяг були в крові. Він повернувся до кафе «Бістро», де відпочивав, з хлопцем і дівчиною, і виявив, що їх вже немає. Його телефон «Самсунг 5233» залишився у ОСОБА_15 .
Після цього він попрямував до зупинки тролейбуса, де попросив перехожого хлопця подзвонити на телефон його друга ОСОБА_16 , якому він в телефонному режимі пояснив, що його побили, і попросив його забрати. Через приблизно 30-40 хв. приїхав ОСОБА_16 на таксі на тролейбусну зупинку біля станції метро «Університет», де він його очікував, після чого вони попрямували до нього додому. 28.02.2013г. він звернувся за медичною допомогою в ХГКБ ім. проф. Мещанінова, де йому зробили рентген голови та грудної клітини, та виявили закритий перелому носових кісток, а також і садн на обличчі та кровопіддіку на обличчі та плечі.
2. Показаннями у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 якій підтвердив, що 25.02.2013 року він, його товариш ОСОБА_9 та ОСОБА_10 гуляли у центрі міста Харкова, після чого ОСОБА_9 поїхав додому, а він залишився з ОСОБА_15 .
Близько 17 год. біля входу на станцію метро «Університет» вони побачили дуже п`яного раніше незнайомого ОСОБА_5 та запропонували допомогу, але він відмовився, та запросив їх випити з ним пиво, на що вони погодилися, та пішли до кафе «Бістро», яке розташовано по пр.. Правди, 10-а, де вживали пиво за рахунок ОСОБА_5 . Потім у ОСОБА_5 закінчилися гроші і вони всі пішли знімати гроші з його банківської картки. ОСОБА_5 був дуже п`яний, та не міг ввести пін код, і попросив це зробити його, назвав пін код. Він зняв з картки приблизно 500 грн., а гроші і банківську картку передав ОСОБА_5 , після чого пішли до кафе «Бістро», де продовжували вживати пиво.
Знаходячись в кафе він побачив, що у ОСОБА_5 випала банківська картка, яку він підняв та поклав до себе в карман, щоб потім повернути ОСОБА_5 . Знаходячись в кафе, ОСОБА_5 залицявся до ОСОБА_14 , вона виходила на вулицю, потерпілий за нею. Через деякий час, коли він також вийшов на вулицю, побачив ОСОБА_17 , яка йшла з ОСОБА_9 . Він спитав у них де ОСОБА_5 , вони відповіли, що він пішов. Після чого вони , попрощалися, і він пішов у метро, де з банкомату зняв гроші 2300 грн. з картки ОСОБА_5 .
3. Показаннями у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтвердив, що 25 лютого 2013 року вдень близько о 15 год. він гуляв з ОСОБА_10 , з якою зустрічався, та ОСОБА_8 , а потім поїхав до себе додому . Приблизно через 2 години до нього зателефонувала ОСОБА_14 та сказала, що до неї чіпляється ОСОБА_5 .
Він приїхав на станцію метро «Університет», де побачив ОСОБА_14 , яка плакала, пояснювала, що до неї приставав ОСОБА_5 .
В цей час ОСОБА_5 пішов у туалет за кафе «Бістро», де він ударив 3 рази по обличчю, забрав ОСОБА_17 , та вони пішли від кафе «Бістро» в сторону станції метро «Університет», де зустріли ОСОБА_8 , який спитав Таю, де ОСОБА_5 , ОСОБА_18 відповіла, що він поїхав додому.
ОСОБА_8 сказав їм, щоб ми швидко шли в сторону «стекляшки», вони спустилися у метро, де ОСОБА_8 з банкомату зняв гроші, поділившись з ним, після чого всі пішли додому.
4. Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила, що 25.02.2013 року вдень вона гуляла з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , потім ОСОБА_9 поїхав додому, а вони з ОСОБА_8 залишилися біля станції метро «Університет», де побачили незнайомого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, який підійшов до них та запропонував випити з ним пиво, на що вони погодились.
Потім вони ходили з ОСОБА_5 в метро, де він хотів зняти зі своєї банківської картки гроші, але у нього не вийшло, тоді ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 назвав пін код, зняв 1000 грн., та передав гроші та картку ОСОБА_5 . Після чого вони знову пішли пити пиво. ОСОБА_5 став до неї приставати, вона подзвонила ОСОБА_9 , щоб він її забрав. Про те, що до неї залицявся ОСОБА_5 вона не говорили ОСОБА_9 . Коли приїхав ОСОБА_9 , ОСОБА_8 зняв з банкомату гроші і поділився з ОСОБА_9 , після чого вони пішли додому. По дорозі вони здали до ломбарду мобільний телефон, який вона забрала у ОСОБА_5 .
При цьому Усік пояснювала, що вироком Дзержинського районного суду міста Харкова вона була визнана винної у вчиненні злочину відносно зазначеного вище мобільного телефону ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України . Під час розгляду цієї справи вони з ОСОБА_5 уклали угоду про примирення.
5. Висновком судово-медичної експертизи №594- ая/13 від 04.03.2013 ,згідно якої у ОСОБА_5 мають місце легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому носових кісток, а також легкі тілесні ушкодження, у вигляді садн на обличчі та кровопіддіку на обличчі та плечі, які могли бути отримані у строк та не виключено при обставинах, на які вказував ОСОБА_5 ( том 1 а.с. 66-67)
6. Впізнанням потерпілим ОСОБА_5 . 06.04.2013 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як осіб, яки 25.02.2013 року побили його, забрали банківську картку та гроші ( том 1 а.с. 68-72, 73-77).
7. Слідчими експериментами 11.04.2014 року за участю обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вказали місце вчинення злочину відносно ОСОБА_5 , та розповіли про механізм вчинення такого злочину, підтвердив при цьому, що у дворі за кафе « Бістро» побили ОСОБА_5 , та забрали гроші і банківську картку ( том 1 а.с. 78-82,84-88).
8. Оглядом диску з відеозаписом, наданим ПАТ АК «Золоті ворота» з банкомату, з якого 25.02.2013 року були зняти гроші ОСОБА_5 , з якого вбачається: є відеозапис, датований 25.02.2013 року з камери відеонагляду № 4, розташованої приміщенні станції метро «Університет» біля турникетів. Відеозапис складається з 2(двох) частин.
Відеозапис № 1, який триває з 17:08:00 по 17:17:00 год. 25.02.2013 року.
Відеозапис № 2, який триває з 18:14:00 по 18:17:00 год. 25.02.2013 року.
- з 17.08.00 по 17.11.50 год. - на зображенні зафіксовано, як особа, за зовнішніми ознаками схожа з ОСОБА_5 , разом з дівчиною, за зовнішніми ознаками схожою з ОСОБА_10 та чоловіком, за зовнішніми ознаками схожим з ОСОБА_8 , намагаються зняти з банківської картки грошові кошти;
- з 17:14:20 по 17:15:10 год. - чоловік, за зовнішніми ознаками схожий з ОСОБА_8 , підходить до банкомату та знімає з картки грошові кошти, які передає чоловіку, за зовнішніми ознаками схожому з потерпілим ОСОБА_5 ;
- з 18:14:48 по 18:15:45год. - до банкомату підходить чоловік, за зовнішніми
ознаками схожий з ОСОБА_8 , разом з чоловіком, за зовнішніми ознаками схожий з ОСОБА_9 та дівчиною, за зовнішніми ознаками схожою з ОСОБА_10 , та вставляє банківську картку, після чого знімає з неї грошові кошти та віддає частину грошей чоловіку, за зовнішніми ознаками схожому з ОСОБА_9 ( том1 а.с. 83).
Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_5 підтвердили свою присутність и свої дії в зазначений на дисках час.

9. Показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтвердив, що 25.02.2013 року увечері з незнайомого йому номеру мобільного телефону зателефонували, та повідомили, що його друга збила машина. Він приїхав до станції метро « Університет», на тролейбусній зупинці його чекав ОСОБА_5 , який був весь у крові, він розповів йому, що після роботи він пив пиво з дівчиною та хлопцем, а потім його побили, але хто побив не пояснював, а він більш нічого у нього не запитував.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій).
Твердження обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони не вчиняли розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 спростовуються вищезазначеними доказами, в тому числі и показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який до 25.02. 2013 року обвинувачених не знав, на протязі всього судового слідства давав ідентичні, послідовні показання а в судових дебатах просив не призначати сурове покарання.
В той час як обвинувачені на протязі судового слідства давали суперечливі показання, не підтверджуючи показання один одного, а також свідка ОСОБА_10 , яка стверджувала, що ОСОБА_9 не говорили, що до неї чіплявся ОСОБА_5 . Окрім того поведінка обвинувачених, як під час вчинення злочину відносно ОСОБА_5 так и після вчинення злочину, свідчить про їх єдиний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_5 ..
Заява обвинувачених в той частині, що ОСОБА_5 був стані алкогольного сп`яніння, а тому не пам`ятає усіх обставин проведення часу с ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також - хто його бив, ще само по собі не свідчить, що вони не вчиняли проти нього розбій, тому як потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що били його як ОСОБА_9 так і ОСОБА_8 , після чого забрали з курточки гроші та банківську карту.
При цьому суд критично розцінює показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу відсутності між ними зговору на вчинення саме розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 та заволодіння його майном, як обрану кожним з підсудних лінію свого захисту з метою уникнути в подальшому кримінальної відповідальності за скоєний ними більш тяжкий злочин.
При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, один із яких, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який відповідно до ст. 89 КК України визнається, що не має судимості, за місцем мешкання характеризується позитивно; особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується по-перше, позитивно характеризується за місцем мешкання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не має.
Відповідно до 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не має.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів необхідно призначити обвинуваченим покарання, тільки у вигляді позбавлення волі, в межах, необхідних для досягнення цих цілей, не застосовуючи максимальної санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 187 КК України.
Потерпілим ОСОБА_19 був заявлений цивільний позов , в якому він просив стягнути з обвинувачених по справі 18 300 грн., а саме:
- матеріальний збиток у вигляді купівлі ліків при лікуванні травми, - 1000 грн.;
- матеріальний збиток на придбання нових речей 1600 грн.
- матеріальний збиток, заподіяний безпосередньо при вчиненні злочину при знятті коштів з банківської картки 2300 грн
- моральний збиток, у вигляді неможливості вчасно вийти на запропоновану роботу із-за отриманої травми - 1400 грн.
Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Цивільний позов ОСОБА_19 підлягає задоволенню у розмірі 2300 грн., як шкода, заподіяна безпосередньо при вчиненні злочину при знятті коштів з банківської картки відповідно до ст. 1166 ЦК України.
Що стосується задоволення позову у розмірі 16 000 грн., то потерпілим ОСОБА_19 не надано суду жодного доказу в підтвердження цих позовних вимог, а тому суд відмовляє йому в задоволенні позовних вимог у цій частині.
На підставі викладеного та керуючись статтями 373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 та ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.
Призначити покарання :
ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік 6 місяців;
за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді позбавлення волі строком на 8 ( вісім) років;
ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік;
за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_20 обчислювати з 30 квітня 2013 року.
Позов ОСОБА_5 задовольнити частково:
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 2300 (дві тисячі триста)грн.
В іншій частині у позові ОСОБА_5 - відмовити.
До набрання вироку законної сили ОСОБА_8 та ОСОБА_20 утримувати у слідчому ізоляторі міста Харкова.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ: