АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1996/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/8884/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області м. Дворічна, громадянин України, з середньою технічною освітою, не працюючий, розлучений, раніше судимий:
- 14.04.2000 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно постанови Первомайського районного суду Харківської області від 20.03.2001року, звільненого 21.03.2001року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 2 дня;
- 09.12.2002 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно постанови Харківського районного суду м. Харкова від 05.04.2004року, звільненого 16.04.2004року з Темнівської виправної колонії №100 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 25 днів;
- 17.04.2006року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2007року, звільненого 03.05.2007року з Харківської виправної колонії №43, умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 21 день;
- 04.11.2008року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 30.01.2009року з Харківського СІЗО, по відбуттю строку покарання, судимості погашені;
який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше судимий:
- 11.03.1988 року Харківським обласним судом за ч.3 ст. 81, ч.1 ст.140, ст.105 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 29.09.1995року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно постанови від 24.05.1996року, звільнений 24.05.1996 року з Жовтневської виправної колонії №17 по відбуттю строку покарання;
- 11.02.2005 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставіст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном в 1 рік 6 місяців;
- 07.02.2006року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 17.07.2007року з Жовтневської виправної колонії №17 згідно постанови Балаклійського районного суду м. Харкова від 09.07.2007року згідно п. «А» ст.3 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007року;
- 11.12.2008року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2009року засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 30.08.2010 року з Жовтневської виправної колонії №17, згідно постанови Балаклійського районного суду Харківської області, умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 27 днів;
- 14.03.2011року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 13.08.2014 року звільнений з Харківської виправної колонії №43, згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 19 днів;
який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнані винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та їм призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі кожному.
На підставі ст.75 КК України, обвинувачені звільнені від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України обвинувачені зобов`язані протягом випробувального строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміни місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Відповідно до вироку, 06.04.2015 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та переслідуючи корисливу мету, заздалегідь підготовленому плану, взяв сувенірну банкноту номіналом 100 доларів США, якою обернув нарізаний папір та заклеїв липкою стрічкою, після чого помістив до прозорого полімерного пакету, та повторно заклеїв липкою стрічкою, вказаними діями він виготовив пакет з муляжними грошима, який зовні схожий на пачку грошей. Продовжуючи свої злочинні дії, 06.04.2015року о 14год.30хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. 65-Г, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові за попередньою змовою зі знайомим ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб та переслідуючи при цьому корисливу мету, розподіливши заздалегідь ролі між собою, зупинившись перед раніше незнайомою ОСОБА_10 , під виглядом знахідки показав їй муляж грошових купюр, який перед нею кинув ОСОБА_7 , повідомив хибні дані про те, що він знайшов гроші та запропонував ОСОБА_10 поділити їх між собою.
Далі, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння майном, ОСОБА_8 , шляхом введення в оману ОСОБА_10 , поклав до її сумки на зберігання муляж грошових купюр. Після чого до них підійшов ОСОБА_7 , та повідомив хибні дані потерпілій ОСОБА_10 про втрату 900 доларів США та запропонував ОСОБА_7 , прослідувати з ним для перевірки його слів. Після цього ОСОБА_8 , повідомив потерпілій неправдиві відомості про те, що йому треба прослідувати до ОСОБА_7 , та він повернеться через декілька хвилин, та вони поділять гроші порівну на двох та реалізуючи свій злочинний намір, шляхом обману, завідомо знаючи, що добуте обманним шляхом майно не поверне потерпілій ОСОБА_10 попросив у неї у якості застави грошові кошти. Введена вказаними діями в оману, потерпіла ОСОБА_10 передала ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 755 грн. Після чого, ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_7 , та вони разом зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_10 на власний розсуд, поділивши грошові кошти порівну по 377,50 грн., чим спричинили їй матеріальну шкоду на суму 755 грн.
Крім того, 13.04.2015року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням сувенірної банкноти номіналом 100 доларів США виготовив пакет з муляжними грошима, який зовні схожий на пачку грошей.
Продовжуючи свої злочинні дії, 13.04.2015 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 аналогічним способом, знаходячись біля буд. № 3 по вул.. Познанській в м. Харкові з використанням муляжних грошей, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману заволоділи майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме: золотими сережками, вагою 6,42 гр. 583 проби, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 3302,45 грн. Сережки розподілили між собою порівну по 1 кожному.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі кожному. Просить врахувати обставини вчинених правопорушень, попередню підготовку до їх вчинення, наявність двох епізодів, дані про особи обвинувачених, які не працюють, неодноразово судимі, вірогідно займаються злочинним промислом, мають антисоціальну спрямованість. Вважає, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі, що буде слугувати меті їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, потерпілої ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію, обвинувачених, які заперечували проти апеляції, потерпілу ОСОБА_11 , яка заперечувала проти апеляції, вказавши, що їй відшкодована матеріальна шкода, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення щодо ОСОБА_7 , виходячи з наступного.
Районний суд встановив фактичні обставини по кримінальному провадженню, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Доводи апеляції прокурора про неправильне застосування закону щодо ОСОБА_7 ст.. 75 КК України обґрунтовані, у зв`язку з чим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, оскільки не враховані в повній мірі вимоги ст.. 65 КК України.
Обгрунтованість призначення покарання ОСОБА_7 у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України суд першої інстанції послався на ряд обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: посередня характеристика, визнання вини, розкаяння.
В той же час, визнаючи ОСОБА_12 винним за ч. 2 ст. 190 КК України, суд односторонньо підійшов до питання призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
При цьому, районний суд недостатньо врахував суспільну небезпеку злочину (2 епізоди), конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_12 , який неодноразово був судимий, в тому числі за тяжкі злочини та після умовно-дострокового звільнення 05.08.2014 року на 3 місяці 19 днів, через 8 місяців знов вчинив злочин, за який притягається.
Районний суд в повній мірі не врахував, що ОСОБА_12 збитки потерпілій ОСОБА_11 не відшкодував, не працює.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_12 покарання із застосуванням ст.. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину, даних про особу, а тому неможна вважати його необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, тому вважає необхідним призначити покарання у виді реального відбуття позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
В той же час винуватим себе визнав повністю, розкаявся, відшкодував збитки ОСОБА_11 та згоден відшкодувати ОСОБА_13 . З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляції прокурора на м`якість призначеного покарання задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 /двох/ років 6 /місяців/ позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно з його подальшим доставленням до Харківської установи виконання покарань № 27.
В решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий

Судді: