У Х В А Л А

28.08.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання заступника начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаних з виконанням вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2014 року відносно засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним поданням посилаючись на те, що 13.06.2014 року до кримінально-виконавчої інспекції міста Ужгорода надійшов вирок Ужгородського міськрайонного суду від 29.04.2014 року (набрав законної сили 28.05.2014 року), яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, п.З, 4 ч.І ст.76 КК України.

У вироці Ужгородського міськрайонного суду від 29.04.2014 року не враховано відповідно до ст.71 КК України чи ст.70 ч.4 КК України покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2013 року.

26.06.2014 року надійшла ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2014 року, якою ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2013 року, та направлено для відбування призначеного судом покарання.

У зв`язку з чим, заявник просить надати роз`яснення по даному питанню.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи та матеріали подання, суд приходить до наступних висновків:

Так, у порядку п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Разом з тим, у відповідності до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків", не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2014 року ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2013 року, та направлено для відбування призначеного судом покарання, за вчинений ним злочин, до постановлення вироку суду від 29.04.2014 року, яким засудженого звільнено від відбування покарання з випробовуванням, суд вважає, при винесені вироку від 29.04.2014 року були відсутні підстави для призначення засудженому покарання за сукупністю цих вироків чи сукупністю злочинів. При цьому, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 29.04.2014 року слід виконувати самостійно.

За таких обставин суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 правил ст.71 КК України не можливе. В разі ж застосування до засудженого ОСОБА_5 правил ч.4 ст.70 КК України то тим самим буде погіршено його становище, а тому постановлені вироки слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Вироки Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2013 року та від 29.04.2014 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1