Єдиний унікальний номер 219/6123/2013-к
Номер провадження 11-кп/775/9/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську, Донецької області апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парасковіївка, Артемівського району Донецької області, громадянина України, українця, з неповно середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 14.03.2013року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1020,00 грн., що мешкає за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3 КК України, та призначено покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
ВСТАНОВИВ:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено в тому, що 3 червня 2013 року приблизно о 11 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, переслідуючи корисливі цілі спрямовані на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , відкрив хвіртку та шляхом свобідного доступу проник на територію двору вказаного домоволодіння, де через вікно яке розташоване праворуч від вхідних дверей, проник у вищевказаний будинок, де здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме: алюмінієву сковороду вартістю 10,20 грн.; алюмінієву каструлю з кришкою вартістю 15,60 грн.; алюмінієвий таз вартістю 46 грн.; чавунні кільця для пічної плити в кількості 2 шт., вартістю 32 грн. за штуку; чавунну плиту пічної плити вартістю 216 грн., після чого знаходячись в середині будинку, відкрив зсередини вхідні двері та втік з місця скоєння злочину, розпорядившись вкраденим на свій розсуд, заподіяв тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 351,80 грн.
Крім того, 01.07.2013 року ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в приміщені літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 приблизно о 12 годині 00 хвилин, побачив на столі в приміщенні вказаної літньої кухні мобільний телефон марки «Nokia 101 Red», який належить ОСОБА_9 та діючи умисно, повторно, переслідуючи корисні цілі, направлені на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 101 Red», який коштує 196,00 грн. з сім-картою мобільного оператора МТС, яка коштує 5,00 грн., на балансі якої на момент скоєння злочину грошей не було, які належать ОСОБА_9 .. Після чого разом з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився майном на свій власний розсуд, чім заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 201,00 грн.
Перший заступник прокурора Донецької області відкликав свою апеляційну скаргу на вказаний вирок суду.
ОСОБА_7 в своїй апеляції ставить питання про зміну вироку, яким: в частині кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України, просить виправдати його в зв`язку з непричетністю до вказаного кримінального правопорушення; в частині покарання за ст.. 185 ч.2 КК України, призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.. 75 КК України; відповідно до вимог ст.. 72 КК України, покарання за ст.. 185 ч. 1 КК України у вигляді 1020,00 грн. штрафу, призначене йому вироком Артемівського міськрайонного суду, Донецької області від 14.03.2013 року, виконувати самостійно.
Апелянт посилається на той факт, що він оговорив себе визнавши те, що він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 185 ч. 3 КК України, але цей злочин він не скоював, просить його виправдати по цій статті кримінального закону. Крім того, він вважає, що експертизи проведені по справі з порушенням Закону України «Про судову експертизу», оскільки експерт не був уповноважений на проведення експертизи. Просить призначити йому покарання з застосуванням вимог ст.. 75 КК України оскільки по справі встановлені пом`якшуючі обставини: добровільне відшкодування завданого збитку; щире каяття у скоєному; активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши думку ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 які просили задовольнити апеляцію обвинуваченого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, яка доведена зібраними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказам та дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється сторонами.
Сформульовані у вироку висновки суду про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, які у своєї сукупності і кожен із них окремо узгоджуються та не вступають у протиріччя, і судом визнані достовірними.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що він оговорив себе в скоєнні злочину передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, апеляційним судом не беруться до уваги.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї провини у скоєнні злочину передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, його вина підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 03.06.2013 року він та ОСОБА_7 потребляли спиртні напої у нього дома. Потім ОСОБА_7 пішов, а він закривши двері будинку на замок, також пішов з будинку. Повернувшись через кілька годин до дому, він побачив, що вхідні двері були відкриті, а з будинку було вкрадено: алюмінієва сковорода; алюмінієва каструля з кришкою; алюмінієвий таз; чавунні кільця для пічної плити в кількості 2 шт.; чавунна плита пічної плити.
З протоколу огляду міста події за участю свідка ОСОБА_10 від 20.06.2013 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що по місцю проживання свідка ОСОБА_10 20 червня 2013 року працівники міліції виявили та вилучили: алюмінієву сковороду; алюмінієву каструлю з кришкою; алюмінієвий таз; чавунні кільця для пічної плити в кількості 2 шт.; чавунна плита пічної плити, які ОСОБА_10 , як вона пояснила, купила у ОСОБА_7 03.06.2013 року за 38 грн. (а.с.18-20).
З протоколу огляду міста події за участю потерпілого ОСОБА_8 від 19.06.2013 року, вбачається, що місцем події є домоволодіння АДРЕСА_4 (а.с.10-13).
Речові докази: алюмінієва сковорода; алюмінієва каструля з кришкою; алюмінієвий таз; чавунні кільця для пічної плити в кількості 2 шт.; чавунна плита пічної плити, залишені за належністю потерпілому ОСОБА_8 ..
З протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 27.06.2013 року, вбачається, що він розповів та показав де та при яких обставинах він викрав майно потерпілого ОСОБА_8 (а.с.39-42).
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , який розповів та показав обставини скоєння ним крадіжки з будинку потерпілого ОСОБА_8 ..
А тому апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те що він оговорив себе в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, які повністю доказують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за обставин викладених у вироку суду.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.
А відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою ст. 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.
Як вбачається з матеріалів справи експерт-оцінювач, який проводив експертизи по справі, має свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, має посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача та має сертифікати суб`єкта оціночної діяльності (а.с.29,30).
А тому на думку колегії суддів, експертизи по справі проведені згідно до вимог Закону України «Про судову експертизу».
В зв`язку з чим апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що висновки експерта не мають доказової сили, оскільки ці його доводи спростовуються вимогами ч. 4 ст. 7 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу».
З матеріалів справи та апеляції ОСОБА_7 , вбачається те, що ним не відбуте покарання призначене за вироком від 14.03.2013 року, Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України в вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн..
В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок та на підставі ст. 72 КК України, вирок від 14.03.2013 року, Артемівського міськрайонного суду Донецької області, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання в вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн., просить виконувати самостійно.
Відповідно до вимог ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
А тому, в зв`язку з тим, що прокурор відмовився від своєї апеляції в якій просив постановити новий вирок, а обвинувачений просить в своїй апеляції лише змінити вирок, то апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити апеляцію обвинуваченого в частині виконання вироку Артемівського міськрайонного суду, Донецької області від 14.03.2013 року, самостійно, оскільки це погіршує становище обвинуваченого.
Крім того, це питання можливо вирішити судом під час виконання вироків, відповідно до вимог ст. 537 ч. 1 п. 11 КПК України, про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.
Згідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. 65 КК України та враховував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий за скоєння корисливого злочину, обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. А тому вирок суду є законним та обґрунтований в зв`язку з чим його необхідно залишити без змін.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_7 яким він визнаний винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, та яким ОСОБА_7 призначено покарання: за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді трьох років позбавлення волі, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області