Справа № 741/965/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/805/2015
Категорія - ст. 185 ч.3КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11кп/795/805/2015 р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 30.01.2015 року Носівським районним судом Чернігівської області за ст.395 КК України на 4 місяці арешту,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, з призначенням покарання 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30.01.2015 року і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 3 /три/ роки один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання обчислено з 19.05.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 430 грн. 50 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А

Вироком суду першої інстанції встановлено, що в кінці березня 2015 року ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, з метою крадіжку чужого майна, прибув до господарства АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_7 , проник в сарай, звідки викрав - деревообробний станок, вартістю 3500 грн., точило, вартістю 470 грн., електродвигун, вартістю 3500 грн., металеві лещата, вартістю 640 грн., ручну дриль, вартістю 300 грн., пилку по металу, вартістю 40 грн., пилку по металу, вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 8470 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок суду, посилаючись на незаконність його засудження у зв`язку з грубим порушенням досудового розслідування. Зазначає, що до майна був вільний доступ, територія не охоронялась та не була закритою, тому не було проникнення.

В запереченнях на апеляційну скаргу старший прокурор прокуратури Носівського району ОСОБА_10 вважає кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України правильною, винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння доведеною, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу частково, не заперечував, що викрав майно шляхом проникнення в сарай, просив зменшити покарання, застосувати ст.ст. 69, 75 КК України, пояснення потерпілого ОСОБА_7 та думку прокурора, які заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити вирок суду без змін, перевіривши доводи зміненої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_8 в межах апеляційної скарги у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у крадіжці визнав та показав, що йому були потрібні гроші, тому в березні 2015 року він в стані алкогольного сп`яніння проник у господарство потерпілого, викрав станок, лещата, точило, дриль, інше майно, яке возиком перевіз в погріб нежилого господарства. Два електромотори віддав ОСОБА_11 в рахунок повернення боргу. Частину викраденого майна повернув потерпілому. Наполягає на тому, що в сарай мав вільний доступ, бо двері були відчинені, замка не було і його він не зривав. Не пам`ятає, чи брав пилки по металу.

В апеляційному суді ОСОБА_8 підтвердив, що в дане господарство його ніхто не запрошував, він йшов по дорозі, зайшов на подвір`я, потім пішов до сараю, і забрав звідти певне майно, яке йому не належало.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що у с. Селище знаходиться його „батьківщина, приїздить він туди двічі-тричі на місяць. В черговий раз, коли приїхав у квітні 2015 року, виявив крадіжку деревообробного станка, дрилі, електродвигунів, інш. Частину майна повернули, на частину буде подавати позов. Вважає вирок законним.

Виновність ОСОБА_8 також у повному обсязі доводиться іншими доказами по справі - даними протоколів огляду місця події від 12.05.2015 року /а.п.16-17, 33-37, 42-44/, що відповідно з сараю господарства АДРЕСА_3 викрадено деревообробний станок та два електродвигуни, а в господарстві АДРЕСА_4 та у нежилому господарстві АДРЕСА_5 - виявлено та вилучено відповідно два електродвигуни, металеві лещата, металеву плиту від станка, та деревообробний станок, що належали потерпілому.

Згідно довідки /а.п.84/ визначена вартість металевих лещат, електроточила, електродвигуна, ручної дрилі, а відповідно висновків товарознавчої експертизи від 28 травня 2015 року вартість деревообробного станка УБДС-300, викраденого та належного потерпілому.

Згідно довідки /а.п.40/ господарство АДРЕСА_5 є нежилим і власників не має.

Даними слідчого експерименту /а.п.138-142/ доводиться, що ОСОБА_8 добровільно розповів про обставини викрадення речей з сараю господарства потерпілого, показав місце їх знаходження.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року №10 під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Приміщення - це різного роду споруди, будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно.

Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у перелічених місцях, де знаходиться майно.

Факт вчинення злочину обвинувачений не оспорює, а навпаки визнає свою вину. ОСОБА_8 проник до приміщення сараю, а проникнення до приміщення це незаконне вторгнення будь-яким способом.

Тому суд першої інстанції, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши наявні докази по справі, вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, що повністю визнав і підтвердив обвинувачений у апеляційному суді.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, вік, стан його здоров`я та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року відповідно до вимог ст.71 КК України.

За даних обставин колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, та підстав для скасування або зміни вироку суду, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404 - 405, 418 - 419, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

На судові рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4