Справа № 591/5457/13-к Провадження № 1-кс/591/765/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2013 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Міліціанов Р.В., за участю секретаря Бузової Т.І., представників ТОВ Славяни - ОСОБА_1, прокурора Кононової Л.Ф., представника ПАТ Укргазбанк - ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ТОВ Славяни про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Славяни звернулось в рамках кримінального провадження №0000149 до суду з клопотанням, в якому просить скасувати накладену Ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 01 березня 2013року у справі № 591/1865/13-к заборону відчужувати нежитлові приміщення, що перебувають у власності товариства.

Клопотання мотивовано тим, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням норм матеріального права, товариство не відповідає за зобовязанням підозрюваної.

Представники скаржника, ПАТ Укргазбанк в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні в частині вирішення питання щодо задоволення клопотання вважала, що воно підлягає задоволенню частково, відносно нерухомості, яка перебуває в іпотеці у банку.

Підозрювана ОСОБА_3 до суду не зявилась, про дату судового засідання повідомлена належним чином, надала письмову заяву в якій клопотання підтримує, просить розглядати справу без її участі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження №0000149, матеріали справи № 591/1865/13-к, матеріали справи № 591/4893/13-к, вивчивши матеріали даної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Сумської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 04.04.2013р. за фактом одержання бюджетного відшкодування в сумі 74 млн.грн.

Ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 01 березня 2013року у справі №591/1865/13-к накладено заборону на відчуження обєктів нерухомого майна, які перебувають у власності ТОВ Славяни, за допомогою якого, на думку слідчого, ОСОБА_3 вчинила злочин.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Скаргу подано з двох підстав: необґрунтованості арешту та порушення норм матеріального права.

Щодо необґрунтованості накладення арешту, слідчим суддею встановлено наступне.

ОСОБА_3, як єдиний учасник ТОВ Славяни не є власником майна юридичної особи, оскільки фізична особа засновник є власником лише корпоративних прав ТОВ Славяни, однак жодним не майна товариства.

З контексту ч.1 ст.170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

01.03.2013 відносно ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Згідно зі ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Подавши клопотання про накладення арешту у справі № 591/1865/13-к, до клопотання слідчим додано ОСОБА_1 з ЄРДР (справа № 591/1865/13-к - а.с.6-10), в якому відсутні відомості про дату та час повідомлення про підозру, тобто станом на дату накладення заборони слідчим не виконано вимог ст.278 КПК України.

Інших доказів отримання ОСОБА_3 повідомлення про підозру (розписка, телефонограма, повідомлення про вручення) станом на дату накладення арешту (01.03.2013р.) також не надано.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки, слідчим не надано до клопотання доказів вручення повідомлення про підозру, то слідчий суддя доходить висновку, що в рамках кримінального провадження, станом на момент накладення заборони ОСОБА_3 не перебувала у статусі підозрюваного, тому арешт накладено не обґрунтовано.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту судом встановлено, що фактично повідомлення про підозру вручено лише 02.04.2013р. (а.с.22), до цього часу ОСОБА_3 перебувала за кордоном, відносно неї Ухвалою слідчого судді від 19.03.2013р. у справі №591/2383/13-к надано дозвіл на її затримання, 18.04.2013р. обрано запобіжний захід.

Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно не отримувала повідомлення про підозру станом на дату накладення арешту.

Крім того, з положень ч.3 ст.170 КПК України випливає, що підставами для накладення арешту можуть бути забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Первісне клопотання про накладення арешту було мотивовано тим, що арешт необхідно накласти в звязку з намагання реалізувати майно ТОВ Славяни.

З тексту Ухвали слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 01 березня 2013року у справі №591/1865/13-к вбачається, що саме з визначених ч.3 ст.170 КПК України підстав накладено арешт.

Однак, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000149 судом встановлено, що докази намірів продати нерухомість у справі відсутні, цивільний позов у кримінальній справі не предявлено, ОСОБА_3, ТОВ Славяни або будь які інші особи цивільними відповідачами у кримінальній справі не визнавалися.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення чинного КПК України не передбачають можливості накладення арешту до подачі цивільного позову.

На підставі ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Отже, питання повязані з цивільним позовом, зокрема, щодо арешту майна можуть розглядатися лише за наявності цивільного позову, однак такий позов ані прокурором, ані ДПІ в інтересах держави не заявлявся.

Також, положення ЦПК України, які субсидіарно регулюють відносини в рамках кримінального провадження визначають єдину підставу для накладення арешту до подачі позову з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності (ч.4 ст.151 ЦПК України).

Однак, в рамках даного кримінального провадження таких обставин судом не встановлено.

Оскільки, слідчим, прокурором не надано суду доказів предявлення в рамках кримінального провадження №0000149 цивільного позову (такий позов не заявлявся також станом на дату розгляду цієї справи), то арешт накладено необґрунтовано.

Також, в силу ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов'язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Судом в ході розгляду клопотання встановлено, що накладеним арештом порушено права третіх осіб ПАТ Укргазбанк, держави, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Прокурором та слідчим не надано жодних доказів та не доведено, що ТОВ Славяни може нести відповідальність за дії ОСОБА_3

В будь якому випадку, накладення арешту на майно інших осіб, коли особа не була підозрюваною, було неможливим.

Нежитлові приміщення використовуються ТОВ Славяни в процесі здійснення господарської діяльності, тому обмеження права власності юридичної особи шляхом введення заборони відчужувати нерухоме майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності, суттєво позначається на її економічних інтересах.

Крім того, з наданих представником ПАТ АБ Укргазбанк документів судом встановлено, що вказане нерухоме майно перебуває в іпотеці, що підтверджується укладеним ТОВ Славяни та ПАТ АБ Укргазбанк Договором іпотеки від 04.12.2012р., укладений в рамках Генеральної договору №132 про надання авалю від 19.10.2006р.

Згідно положень ЦК України, Закону України Про заставу, Закону України Про іпотеку банк заставодержатель має право першочергового звернення стягнення на іпотечне майно

Тому, накладення заборони обмежує законні права ПАТ АБ Укргазбанк, чим також впливає на нормальне здійснення господарської діяльності. Незалежно від наявності арешту на майно інтереси банку захищатимуться першочергово.

З пояснень представника банку в судовому засіданні встановлено, що частка держави у ПАТ АБ Укргазбанк становить 97%, тобто накладенням арешту на іпотечне майно також порушено інтереси держави.

Додатково з наданих в судовому засіданні документів судом встановлено наявність обставин, які існували на момент накладення заборони, однак не доводились до відома слідчого судді.

Так, арешт на корпоративні права ОСОБА_3 у ТОВ Славяни накладено згідно Ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 22.03.2013р. у справі №591/2478/13.

Виходячи з положень ч.2 ст.98 ЦК України, рішення про відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Тому, без участі ОСОБА_3 в загальних зборах ТОВ Славяни не матиме змоги реалізувати нерухоме майно.

Перебування майна в іпотеці у банку також унеможливлює його відчуження товариством.

На момент розгляду клопотання прострочена заборгованість за Генеральним договором №132 про надання авалю від 19.10.2006р. відсутня, вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно до ТОВ Славяни не предявлялись, що підтверджується листом Директора СОД Укргазбанк від 02.07.2013р. (а.с.18).

Наявність зазначених вище обставин суттєво знижує побоювання слідчого, прокурора з приводу неможливості відшкодувати завдані вчиненням злочину збитки державного бюджету.

Отже, заборона відчужувати нежитлові приміщення, а саме, іпотечне майно, накладена Ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 01 березня 2013року у справі № 591/1865/13-к необґрунтовано, тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи клопотання частково лише відносно нерухомого майна, переданого в іпотеку, суд виходить з порушення інтересів третіх осіб (ПАТ Укргазбанк, держави), відношення яких до обставин кримінального провадження не доведена.

Одночасно, обставини порушення інтересів третіх осіб відносно заборони відчужувати інші обєкти нерухомого майна в судовому засіданні не доведені.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що виходячи з положень ст.174 КПК України, слідчим суддею проаналізовано докази та підстави щодо накладення заборони, які існували станом на 01.03.2013р. (дата винесення Ухвали Зарічного райсуду м. Суми у справі № 591/1865/13-к), що не позбавляє прокурора, слідчого можливості за наявності нових обставин звернутись до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно підозрюваної або інших осіб, які в силу закону можуть нести відповідальність за завдану підозрюваною шкоду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170- 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ТОВ Славяни у кримінальному провадженні №0000149, про скасування накладеного Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду від 01.03.2013р. у справі № 591/1865/13-к арешту на нерухоме майно задовольнити частково.

Скасувати накладену Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01.03.2013р. у справі № 591/1865/13-к заборону відчуження майна, власником якого є ТОВ Славяни (Код ), а саме:

● нежилого приміщення площею 351 м.кв., розташованого за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 12, реєстраційний номер майна 1234987;

Контроль за виконанням ухвали покласти на Слідчого в ОВС СВ СУ Прокуратури Сумської області ОСОБА_4

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані на підготовчому судовому засіданні.

Слідчий суддя Р.В. Міліціанов