УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9946/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 25 листопада 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веснянка Червоноармійського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, пенсіонера, працює водієм на Житомирській станції переливання крові, проживаючого за адресою у АДРЕСА_1 . раніше не судимого, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 340 (триста сорок ) грн.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що о 19 год. 30 хв 24 липня 2015року перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де в ході конфлікту з дружиною ОСОБА_9 почав ображати сусідку ОСОБА_10 , яка в цей час проходила повз квартири останнього. З метою встановлення причин неправомірної поведінки ОСОБА_7 на свою адресу, ОСОБА_10 подзвонила в двері вищевказаної квартири, які відчинила дружина ОСОБА_7 .
В цей же день, час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки, умисно наніс один удар в область носа ОСОБА_10 , після чого схопив останню обома руками за грудну клітку та відштовхнув від себе, після чого своєю правою рукою схопив ОСОБА_10 за передпліччя правої руки та штовхнув її у бік сходів, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, грудній клітці, животі, правому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 гривень. Посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд вирішуючи питання щодо покарання ОСОБА_7 мав призначити останньому покарання не менш ніж 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень, оскільки розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах та прокурором не оскаржуються.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог частини 2 статті 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України встановлено суму неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в розмірі 17 гривень.
З огляду на викладене, суд вирішуючи питання щодо покарання ОСОБА_7 мав призначити покарання не менш, ніж 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Відповідно до с.409 КПК України підставою для скасування вироку при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Виходячи з викладеного, суд першої інстанції при ухваленні вироку суду відносно ОСОБА_7 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим даний вирок в частині призначення покарання обвинуваченому не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.
При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просила залишити вирок суду без зміни, також суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України.
ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем роботи позитивно, пенсіонер, працює, має похилий вік, потерпіла не наполягає на суворому покаранні, на обліку в лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів призначає ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в найнижчій межі санкції загальної частини ч.2 ст.53 КК України.
Керуючись ст. 404, 407, 409, 414 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, в частині призначення покарання скасувати.
Постановити в цій частині новий виррок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у вигляді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду Житомирської області може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку.
Судді: