Дата документу Справа № 310/7998/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1684/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року про відмову в задоволенні подання Кримінально-виконавчої інспекції Бердянського РВ УДПтС України в Запорізькій області про направлення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, проживає в АДРЕСА_1

для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року відмовлено в задоволенні подання Кримінально-виконавчої інспекції Ленінського РВ УДПтС України в Запорізькій області (надалі КВІ) про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2014 року покарання у виді 3 років позбавлення волі і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати зазначену ухвалу через істотне порушення судом вимог Кримінального і Кримінально-виконавчого кодексів України, якими врегульовано дані правовідносини. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що районний суд безпідставно відмовив в задоволенні подання КВІ, оскільки фактично його не розглядав, не викликавши в судове засідання засудженого ОСОБА_7 , не прийнявши заходи щодо його примусового доставляння в судове засідання.

В зв`язку з чим, прокурор просив суд скасувати вказану ухвалу суду і призначити новий судовий розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка не підтримала вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Звертаючись із поданням, в якому ставилось питання про скасування звільнення від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням відносно ОСОБА_7 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2014 року і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, КВІ виходила з того, що 06.05.2015 року та 03.06.2015 року засуджений не з`явився на реєстрацію до КВІ, зник з місця проживання, не повідомивши про це КВІ.

Засуджений в судове засідання не з`явився. За місцем проживання, вказаним у поданні, не проживає, його дійсне місце знаходження чи місце перебування не відоме. Ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органом внутрішніх справ, ні органом виконання покарання, вжито не було. У зв`язку з чим, міськрайонний суд, був позбавлений можливості перевірити реальну можливість виконати засудженим покладені на нього судом обов`язки. Відповідно до вимог ст. 539 КПК скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням за відсутності останнього суд не вправі.

Внаслідок цих обставин, судом відмовлено у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.

Доводи прокурора зведено до того, що саме суд не встановив місця знаходження засудженого, не повідомив його про час і місце розгляду подання, не встановив причин порушення засудженим покладених на нього обов`язків. Внаслідок чого саме суд порушив покладені на нього обов`язки.

Проте з такими запереченнями погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.164 КВК кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Відповідно до вимог ч.6 ст.166 КВК особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Аналіз статей 164, 166 КВК свідчить про те, що розшуком засудженого повинен займатися не районний суд, а кримінально-виконавча інспекція. Однак, як вбачається із матеріалів справи, КВІ засуджений ОСОБА_7 в розшук не оголошувався, не затримувався і до міськрайонного суду органом внутрішніх справ у передбаченому законом порядку не конвоювався.

Необґрунтованими є доводи прокурора і про те, що міськрайонний суд фактично вирішив справу по суті, без участі засудженого, без з`ясування підстав невиконання ним обов`язків, оскільки відмова в задоволенні подання КВІ та повернення їй матеріалів провадження для вжиття заходів щодо встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_7 не є розглядом справи по сутті, оскільки не позбавляє КВІ можливості повторно з тих же підстав звернутися з поданням до районного суду, виконавши вимоги статей 164, 166 КВК.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає інші доводи прокурора, зокрема про те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали міськрайонний суд послався на приписи ч. 2 ст. 78 КК, яким передбачено обов`язок суду вияснити підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, однак незважаючи на це наведені підстави не встановив, зокрема не допитавши самого засудженого. Крім того, порушив вимоги ч. 4 ст. 539 КПК, оскільки засуджений ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання інспекції, внаслідок чого не мав можливості надати пояснення по суті подання, у тому числі щодо підстав невиконання ним обов`язків, необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2015 року про відмову в задоволенні подання Кримінально-виконавчої інспекції Бердянського РВ УДПтС України в Запорізькій області про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання в цій справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4