АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1962/15 Головуючий 1-ої інстанції: Справа: № 639/4865/15-к ОСОБА_1
Категорія: питання щодо виконання вироку
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року, у відповідності з якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з середньою технічною освітою, не одруженому, не працюючому, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12 вересня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, тримається під вартою з 07.05.2014 року,
відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України та про заміну умов тримання на підставі ст. 100 КВК України.
Приймаючи таке рішення, суд в ухвалі зазначив, що оскільки засудженим не відбута відповідна частина (1/2) строку призначеного покарання, він не працевлаштований в Харківській установі виконання покарань (№27), в матеріалах особової справи відсутні відомості, що засуджений став на шлях виправлення, підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відсутні. А що стосується вимог засудженого щодо застосування до нього положень ст. 100 КВК України, то питання зміни умов та порядку відбування покарання, шляхом зміни рівня безпеки виправної колонії не належить до компетенції суду.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , погоджуючись з відмовою у застосуванні щодо нього вимог ст. 100 КВК України, просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підстав ст. 82 КК України і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки, на його думку, він став на шлях виправлення і подальше його перевиховання можливе шляхом відбуття покарання у вигляді обмеження волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за умисні тяжкі злочини (ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України) і на час розгляду його клопотання відбув менше половини строку призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року покарання.
При цьому, з наданих матеріалів, що характеризують особу засудженого, вбачається, що він порушував вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку Харківської УВП (№27) УДПтСУ в Харківській області, за що має стягнення у вигляді догани, яке на час розгляду клопотання погашене не було, заохочень не має, до суспільно-корисної праці не залучався, на заходи виховного впливу не реагує, що унеможливлює дійти висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України, а доводи апеляційної скарги засудженого правильності цього висновку не спростовують.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряв ухвалу суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України та про заміну умов тримання на підставі ст. 100 КВК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.
Головуючий -

Судді: