Справа №336/6493/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та
про призначення судового розгляду
22 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 за результатами підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, направленого з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим ОСОБА_4 обвинувального акту.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, має середню спеціальну освіту, неодружений, зареєстрований та проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

02.12.1993 року Ленінським РС м. Запоріжжя, за ч.1 ст. 229-6 КК України засуджений до позбавлення на строк 6 місяців. На підставі статті 45 КК України звільнився від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

18.06.1995 року Ленінським РС м. Запоріжжя, за ч.1 ст.229-6, ст.17, ч.2 ст. 229-6, ст.42 КК України засуджений до позбавлення на строк 2 роки. Звільнений 10.03.1997 року з Бердянської ВК №77 Запорізької області по відбуттю строку;

15.01.1999 року Шевченківським РС м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 196-1 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 02.03.2001 року з Софіївської ВК Запорізької області ( № 55) по відбуттю строку покарання;

23.04.2002 року Жовтневим РС м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 07.11.2003 року з Софіївської ВК Запорізької області ( № 55) згідно ст. 3 Закону України «Про амністію»;

12.05.2005 року Хортицьким РС м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.70 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 18.04.2008 року з Каменської ВК Запорізької області ( № 101) по відбуттю строку покарання;

26.02.2009 року Мелітопольським РС Запорізької області, за ч.3 ст.185 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців. Звільнений 27.04.2012 року з Каменської ВК Запорізької області ( № 101) по відбуттю строку покарання;

10.12.2013 року Орджонікідзевським РС м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ст.69 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 1 рік. Звільнений 25.09.2014 року з Каменської ВК Запорізької області ( № 101) по відбуттю строку покарання;

будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому Законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, не зробив для себе належних висновків, знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

30.07.2015 в період часу з 01:00 годин до 04:20 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля під`їзду №-7, що розташований по вулиці Чарівна будинок 151 в місті Запоріжжя, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, з метою в подальшому розпорядитися викраденим майном на свою користь, таємно викрав з карману штанів майно, яке знаходилося в фактичному користуванні останнього, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG GT E1080 W» іmеі НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, в якому на момент вчинення кримінального правопорушення знаходилася сім карта мобільного оператора «Київстар», з номером мобільного телефону НОМЕР_2 та ремішок чорно-червоного кольору, які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ в Запорізькій області №1834 від 25.08.2015 року становить 156 гривні 67 копійок, який передала в користування сестра ОСОБА_5 .

Далі діючи з корисливих мотивів ОСОБА_7 забрав вищевказаний мобільний телефон, для власного користування, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнового збитку на суму 156 гривень 67 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Так, 31 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому провадженні в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, згідно умов якої потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, потерпіла ОСОБА_5 та прокурор просили затвердити угоду про примирення між останніми.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений та його захисник, потерпіла та прокурор погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Однак суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України /зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди/, КК України /зокрема щодо узгодженої міри покарання/, наявності підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, приходить до висновку, що умови угоди суперечать закону та не відповідають інтересам суспільства, в частині призначення покарання обвинуваченому.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз`ясненнями від 15.11.2012 року за №223-1679/0/4-12, роз`яснив судам України, що у випадку зловживання сторонами угоди положеннями ст. 69, 75 КК України, тобто у разі узгодження ними покарання, яке за своїм видом та/або розміром не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, суд має визнати умови такої угоди такими, що не відповідають інтересам суспільства, та відмовити в її затвердженні.

В даному випадку, суд вважає, що сторони угоди зловживають положеннями ст. 75 КК України тому-що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а угода укладена на призначення покарання з іспитовим строком в той час, коли ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 4 рази у 2002 році Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, у 2005 році Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, у 2009 році Мелітопольським районним судом Запорізької області та у 2013 році Оджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя до реального позбавлення волі кожного разу. Вказані судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, а відповідно до вище зазначеної угоди, узгоджено покарання за злочин, який є аналогічним злочинам вчиненим обвинуваченим на протязі тривалих років. Суд намагався з`ясувати в обвинуваченого причини скоєння ряду аналогічних злочинів за які останній відбував реальне покарання та після чого вчинив знову ж аналогічний злочин та підстави застосування саме положень ст.75 КК України в даному випадку, та реальну здатність обвинуваченим виконати саме такий вид покарання, однак будь яких чітких відповідей про те, що зумовлює обвинуваченого на вчинення ряду аналогічних злочинів останній суду надати не зміг. Вказане дає суду підстави вважати про формальне визнання вини та відношення обвинуваченим до скоєного вже вкотре корисливого злочину, та вважає, що узгоджено покарання в угоді про примирення не відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України, та суперечать інтересам суспільства, що може випливати з того, що у разі застосування положення ст.75 КК України та звільнення від узгодженого в угоді про примирення покарання, ОСОБА_4 зможе продовжити не дивлячись на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності та реальне відбуття покарання свою злочинну діяльність та спричиняти моральну та матеріальну шкоду суспільству.

Відповідно до ч. 7 ст. 474, п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам закону та не відповідають інтересам суспільства та повертає кримінальне провадження прокурору, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 31 серпня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя №37, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна 117-а, о 15.45 год. 01 жовтня 2015 року.
Справу розглядати суддею одноособово.
Визначити склад осіб, які будуть, брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений та потерпіла.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не обирався.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1