Справа № 464/6452/15-к
пр.№ 1-в/464/267/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.08.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 засуджений 30.05.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст. 15- ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На день розгляду справи в суді засуджений відбув 2 роки 4 місяці 21 день, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 2 роки 1 місяць 9 днів.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою до суду, в якому просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Необхідною умовою застосування положень ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів особової справи, а саме довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , останній за час відбування покарання 1 раз заохочувався 01.07.2015р. та до нього застосовувалось одне стягнення.

До постановлення вироку, за який його засуджено, ОСОБА_4 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності, крім цього засуджений вже звільнявся умовно-достроково, по даній справі засуджений за вчинення тяжких злочинів.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 , затвердженої 16.07.2015р. начальником Львівської ВК-48, останній вину у вчиненому злочині визнав, до загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався, працевлаштований на виробництві установи в цеху з обслуговування автотранспорту, участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає, 21.10.2014 року комісією установи відмовлено в застосуванні пільги згідно ст.ст. 100, 101 КВК України.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, звільнявся від відбуття покарання умовно-достроково, за час відбування покарання, перебуваючи в установі допустив порушення вимог режиму утримання, за що на нього накладено стягнення, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, сам факт відбуття засудженим 1/2 строку покарання та наявність 1 заохочення, яке він отримав 01.07.2015р., хоча в Львівську виправну колонію №48 прибув ще 17.07.2013р., не є для цього достатньою підставою.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_1