Справа № 554/352/16-к
Іменем України
Дата документу 19.02.2016
19 лютого 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -
12.10.2015 року близько 9 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном марки «Леново А 316і» у корпусі чорного кольору вартістю 1500 гривень, із стартовим пакетом «Джинс» вартістю 20 гривень, без коштів на рахунку, силіконовим чохлом чорного кольору вартістю 150 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1670 гривень.
Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 12 жовтня 2015 року вранці він перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_6 . В цей час він вирішив заволодіти мобільним телефоном потерпілої та попросив надати йому телефон щоб зателефонувати. На це потерпіла передала йому її мобільний телефон «Леново». Він здійснив дзвінок та вийшов розмовляти в під`їзд будинку. Після закінчення розмови, він вийшов з будинку та заклав мобільний телефон за 660 гривень в ломбарді «Капітал», що розташований по вул. 23 Вересня. Грошові кошти він витратив на придбання наркотичних засобів. Матеріальні збитки завданій потерпілій до теперішнього часу не відшкодував.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, позбавлення права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку, переконавшись в добровільності їх позиції, та за їх згодою, визнав недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу вважали за можливе з`ясування фактичних обставин справи за відсутності потерпілої.
Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року обманом є повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин. Враховуючи, що такі обставини в ході судового розгляду не встановлені, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки «шляхом обману».
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує положення ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та положення ч.1 ст.65 КК України, згідно з яким суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи не лише ступінь тяжкості злочину, а й особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, корисливий мотив злочину, ступінь вини обвинуваченого, його особу, який одружений, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіатів, стимуляторів, алкоголю, синдром залежності, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №3 від 05.01.2016 року ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого йому діяння не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст.ст. 19, 20 КК України не підпадає
Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді громадських робіт в мінімальній межі санкції статті.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати при ньому.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення.
СуддяОСОБА_1