Справа № 487/8751/15-к
Провадження № 1-кп/487/626/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №1-кп/487/626/15 відносно обвинуваченої:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пересадівка Жовтневого району, Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, вдова, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -
Досудовим розслідування було встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 02.09.2015 року за № 324 укладено цивільно-правовий договір про повну матеріальну відповідальність.
Відповідно до вказаного договору ОСОБА_5 була прийнята на посаду продавця-консультанта ФОП ОСОБА_4 для виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків та прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввіренних їй грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей. ОСОБА_5 , будучи матеріально-відповідальною особою перед ФОП ОСОБА_4 за вірене їй майно, відповідно до договору №324 від 02.09.2015 року, мала в розпоряджені ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв*язку та товарно-матеріальні цінності, які вона повина реалізовувати на торгівельних точках ФОП ОСОБА_4 в м. Миколаєві.
26.10.2015 року близько о 07.00 год. ОСОБА_5 отримала в офісі ФОП ОСОБА_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у ОСОБА_5 виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме на привласнення грошових коштів за реалізований товар.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, утримуючи при собі ввірене їй майно, ОСОБА_5 направилася реалізовувати товарно-матеріальні цінності на одну із торгівельних точок в м. Миколаєві. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , реалізувала частину товару, а саме:
- "Навушники" в кількості 12 штук, загальною вартістю 861 грн.;
- "Годинник" в кількості 6 штук, загальною вартістю 530 грн.;
- "Підставки" в кількості 43 штуки, загальною вартістю 86 грн.;
- "Ножиці" в кількості 3 штуки, загальною вартістю 105 грн.;
- "Набір для манікюру" в кількості 1 штуки, загальною вартістю 50 грн.;
- "Батарейки" в кількості 26 штук, загальною вартістю 120 грн.;
- "Косметика" в кількості 5 штук, загальною вартістю 240 грн.;
- "Київстар 50" в кількості 4 штуки, загальною вартістю 216 грн.;
- "Лайф 25" в кількості 1 штуки, загальною вартістю 28 грн.;
- "Лайф 40" в кількості 3 штуки, загальною вартістю 132 грн.;
- Стартовий пакет "Київстар Смартфон Плюс" в кількості 1 штуки загальною вартістю 20 грн.
Крім того, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_4 , здійснила переводи грошових коштів з терміналів поповнення рахунків на загальну суму 256 гривень 71 коп.. Таким чином, ОСОБА_5 реалізувала ввірене їй майно на загальну суму 2644 гривні 71 копійку.
Після вчинення вищевказаних незаконних дій ОСОБА_5 повернулася до офісу ФОП ОСОБА_4 та повернула до каси підприємства 483 гривні, а залишок в сумі 2644 гривні 71 коп. незаконно привласнила та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала збитки ФОП ОСОБА_4 на зазначену суму.
Після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, 23 листопада 2015 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення між сторонами, за умовами якої підозрювана ОСОБА_5 беззастережно і в обсязі підозри, висунутої під час досудового розслідування, визнає свою вину; обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі відшкодує завдану потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 2 644 гривні 71 копійку у строк до 29.09.2016 року. Відповідно до даної угоди сторони узгодили покарання, яке повина понести ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала вину у повному обсязі та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просила затвердити угоду про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, просила затвердити зазначену угоду, вказавши, що на виконання угоди ОСОБА_6 вже відшкодувала 300 грн.
За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченої, потерпілої, прийшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди під час підготовчого судового засідання з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, тобто злочин, за яким їй висунуто підозру, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою укладена добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілій роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України між потерпілою та обвинуваченою, та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами міри покарання.
Цивільній позов по справі не заявлено.
Процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд ,-
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 (п*ятсот десять) гривень 00 коп. в доход держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1