Справа № 211/7262/15-к
Провадження № 1-кп/211/185/16
У Х В А Л А
іменем України
13 січня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0002925 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч 2, 263 ч 1 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч 2, 263 ч 1КК України.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 11 2015 р. запобіжний захід ОСОБА_4 був обраний у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили клопотання та просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, запевнивши суд, що обвинувачений буде являтися до суду по першому виклику.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, та просила продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження , суд приходить до висновку, що клопотання про заміну запобіжного заходу підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку , встановленому законом.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з положенням ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена даною статтею.
Підставою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується , те що він може ухилитися від органів досудового розслідування , або суду.
В судовому засіданні прокурором не було в повній мірі доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не може бути застосовано до обвинуваченого.
На даний час в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має місце мешкання, одружений, має неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, має захворювання.
ОСОБА_4 з 19 11 2015 року перебуває під вартою. Доказів того , що він буде переховуватися від суду не встановлено. Тяжкість пред`явленого звинувачення сама по собі не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання особи під вартою.
Суд приходить до висновку про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, ч.1 ст.331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, обрану під час досудового розслідування із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів , починаючи з 13 січня 2016 року до 13 березня 2016 року включно, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_4 покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днівщодня з 22-00 год. до 06-00 год.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не покидати житло розташоване за адресою АДРЕСА_1 щодня з 22-00 год. 06-00 год. строком на 60 днів, з`являтись на першу вимогу до суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передати для виконання до Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області .
Контроль за виконанням ухвали покласти на Криворізьку місцеву прокуратуру № 1 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло , вимагати надати усні чи письмові пояснення по питаннях, які пов`язані з виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1