Справа № 309/3955/15-к
Провадження № 1-72/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді: Кемінь В.Д.

при секретарі: Сабов О.І.

з участю прокурора: Рожкова В.О.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу про обвинувачення

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого раніше не судимого,

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, базова-освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в злочині передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 07 липня 2009 року біля 23.00 год., знаходячись в будинку №12 по вул. Тичини в с. Сокирниця Хустського району, який належить ОСОБА_4, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли між ним та ОСОБА_5, наніс останньому один удар рукою в область обличчя, один удар ногою в область лівого стегна та два удари ногою в область лівої половини грудної клітки заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-го ребра по лівій середньо-ключичній лінії та переломів 6,7,8,9 ребер по лівій передньо-ключичній лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Підсудний ОСОБА_3 07 липня 2009 року біля 23.00 год., знаходячись в будинку №12 по вул. Тичини в с. Сокирниця Хустського району, який належить ОСОБА_4, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли між ним та ОСОБА_5, наніс останньому два удари рукою в область обличчя, два удари ногою в область правої половини грудної клітки та два удари ногою в праву бокову поверхню тулуба заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді переломів 5,6,7,8,9,10 ребер по правій середньо-ключичній лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 визнали повністю, в порядку ст. 299 КПК України просили суд розглядати справу без допиту свідків та дослідження матеріалів кримінальної справи, що стосуються доведеності їхньої вини у вчиненні інкримінованого їм діяння, з обсягом обвинувачення по даній справі повністю згідні.

Виходячи з підстав зазначених в ст. 299 КПК України, та беручи до уваги прохання підсудних, переконавшись у добровільності та істинності позицій підсудних, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду пояснювали, що конфлікт який мав місце між ними з потерпілим був випадковим, і для кожного з них виник на різних підставах, підсудні також пояснили хто з них, яким чином, куди і скільки разів наносили удари потерпілому під час конфлікту, що тривав між кожним з них по окремо в будинку ОСОБА_6 в с. Сокирниця по вул. Тичини 12. За свої дії підсудні щиро каються, зрозуміли неправомірність своїх вчинків, просили суд взяти до уваги їхній молодий вік, суворо їх не карати і дати можливість довести своє виправлення, не позбавляючи їх волі.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, так як являється інвалідом ІІ-гої групи і не може зявитися в судове засідання через стан здоровя. Жодних претензій до підсудних не має, так як вони добровільно відшкодували їй моральну шкоду.

Судом також встановлено, що сам ОСОБА_5 помер 27.07.2009 року у фтізіатричному відділенні Хустської РЛ з діагнозом: Гострий кавернозний туберкульоз легень, що супроводжувався інтоксикацією організму і ускладнювався набряком речовини головного мозку. Даний діагноз повністю підтверджений висновком судово-медичної експертизи №106 від 28.07.2009 р. (а. с. 58-62).

За даними ВОІ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше судимими не значаться (а. с.108,123).

По місцю проживання підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 характеризується позитивно (а. с.109,124).

Оцінивши в сукупності встановлені по даній справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_2І та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їм діянь доведена. Зокрема показами самих підсудних, а також матеріалами кримінальної справи, обсяг обвинувачення по якій повністю визнали підсудні.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке що спричинило тривалий розлад.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке що спричинило тривалий розлад.

Обираючи підсудним покарання, суд враховує обставини які його пом`якшують свою вину підсудні визнали повністю, щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину, ОСОБА_3 був неповнолітньою особою, ОСОБА_2 також є молодим за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, добровільно відшкодували шкоду задану злочином.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та даних які характеризують особи підсудних, суд приходить до висновку, що їхнє виправлення та перевиховання можливе без відбування ними покарання. Тому суд звільняє їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КК України до одного року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на один рік, якщо протягом визначеного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2. періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України до одного року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю на один рік, якщо протягом визначеного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду ОСОБА_8