Справа № 495/8403/15-к
УХВАЛА
20.11.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Татарбунари, Одеської області, громадянина України, не судимого, який займає посаду головного державного інспектору Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В :
19.11.2015 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 .
В клопотанні зазначено, що Військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування за №0000040 від 04 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_6 з лютого 2015 року працює на посаді начальника Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства, у зв`язку з чим, відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 р. № 703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», дана посада віднесена до шостої категорії посад державних службовців.
Таким чином ОСОБА_6 , як начальник Вилковського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, обіймає в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
На посаді головного державного інспектора Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони» працює громадянин ОСОБА_4 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
На посаді старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря працює громадянин ОСОБА_7 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
На посаді начальника відділення прикордонних інспекторів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить військову службу прапорщик ОСОБА_8 , який при виконанні службових завдань за посадою постійно здійснює функції представництва влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
В ході досудового розслідування виявлені дані про те, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів організував схему з метою особистого незаконного збагачення, залучивши до якої, з розподілом ролей, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_6 , достовірно знаючи перелік осіб, які мають дозвільні документи на здійснення промислового лову риби, в зоні його відповідальності, повідомляв дані таких осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , щоб останні в подальшому висовували їм протиправні вимоги про передачу неправомірної вигоди у визначеному ОСОБА_6 розмірі.
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 усвідомлюючи неправомірність та злочинність своїх діянь, особисто висували вимогу про передачу неправомірної вигоду у вигляді грошових коштів визначеним ОСОБА_6 громадянам.
В свою чергу, ОСОБА_8 повинен був контролювати вихід в море осіб, які здійснюють промисловий вилов риби, не створювати або усувати перешкоди для тих, хто погодився на передачу неправомірної вигоди, а також повідомляти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про виходи в море та повернення на берег тих, хто на передачу неправомірної вигоди не погодився з метою проведення щодо них перевірок, а також притягнення до відповідальності.
24 липня 2015 року, близько 14 годин 40 хвилин, перебуваючи на території кафе «Вдали от жен» в м. Татарбунари Одеської області, ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи, повторно, одержав від ОСОБА_9 для передачі начальнику Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони» ОСОБА_6 , старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_7 та начальнику відділення прикордонних інспекторів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 прапорщику ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 25000 грн. за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_9 дій - не створення перешкод в здійсненні ним промислового лову риби.
Після цього, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 прибув до м. Вилкове Одеської області за адресою: вул. Білгородський канал, 232, де у власному автомобілі Greate Wall Safe державний номерний знак НОМЕР_1 , в той же день, 24 липня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин отримані від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 25000 грн. разом із раніше отриманими від не встановлених на даний час осіб коштами в сумі 35000 грн., тобто на загальну суму 60000 грн., передав ОСОБА_6 .
При цьому ОСОБА_6 , діючи за розробленим раніше планом дав вказівку ОСОБА_4 розподілити вказані кошти наступним чином: 42500 грн. передати йому, 5000 грн. передати ОСОБА_8 , а 12500 грн. залишити собі.
ОСОБА_4 виконав вказівку ОСОБА_6 , але помилившись відрахував та передав йому 42400 грн., залишивши собі 12600 грн., а також 5000 грн. для наступної передачі ОСОБА_8 за один місяць червень 2015 року.
Після цього, продовжуючи діяти за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 прибув до с. Трихатки Татарбунарського району Одеської області, де на польовій дорозі за межами селища у власному автомобілі Greate Wall Safe державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 23 години 00 хвилин 24 липня 2015 року передав ОСОБА_8 кошти в сумі 10000 грн. за два місяці червень та липень 2015 року.
Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення судом клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не виключатиме ризиків, зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України так як ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне порушення.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.06.2015 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 за підозрою ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України.
25 липня 2015 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.3 ст. 368 КК України.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
До підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні раніше був застосований запобіжний захід домашній арешт строком на один місяць, тобто з 28 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року.
02.09.2015 року стосовно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід домашній арешт, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, строком на один місяць.
28.09.2015 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 строком на два місяці.
Під час досудового розслідування встановлено, що протиправна діяльність ОСОБА_4 щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище начальником Вилковського тервідділу «Західно-Чорноморської рибоохорони» ОСОБА_6 мала довготриваючий та системний характер.
У зв`язку із цим на цей час вживаються заходи з встановлення осіб, від яких ОСОБА_6 міг вимагати та одержувати неправомірну вигоду за не створення перешкод в здійсненні промислового лову риби. У разі відсутності обмежень пов`язаних із вільним пересуванням ОСОБА_4 , знаючи про цих осіб, може впливати на них та перешкоджати таким чином кримінальному провадженню.
Враховуючи, що на даний час територія АР Крим являється тимчасово окупованою, продовжується збройний конфлікт на території Луганської та Донецької областей, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе виїхати на вищевказані території, частини з яких не підконтрольні Україні, де протягом тривалого часу проживати, а тому існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ст. 176 ч. 3 КПК України, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Наразі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи застави не виключатиме ризиків, зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 встановлений ухвалою суду закінчується 26.11.2015 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити.

З викладених причин, з метою забезпечення виконання підозрюваними, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати житло у період з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., та поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
2) не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами, які є свідками, потерпілими, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні;
5) носити електронний засіб контролю.
При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання військового слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити на строк досудового розслідування, а саме до 25.12.2015 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборонивши залишати житло в період часу з 19:00 год. до 08:00 год.
2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі обов`язки, передбачені ст. 94 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
2) не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами, які є свідками, потерпілими, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні;
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Суддя: