Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого Гладкого С.В.

суддів Міщенко О.А., Квятковського А.С.

з участю прокурора Ковальчука С.А.

потерпілого ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Осторозького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_2, який народився 3 квітня 1969 року в с.Оженин Осторозького району Рівненської області, де і проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, не працюючий, раніше не судимий,

Засуджений за ст.124 КК України на чотири місяці арешту. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» звільнений від відбування призначеного покарання.

В задоволенні позовів Осторозької центральної районної лікарні та Рівненської обласної клінічної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину відмовлено.

Судом у відповідності до вимог ст.81 КПК України вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони.

В апеляції (з врахуванням внесених змін) прокурор просить скасувати вирок місцевого суду та повернути справу на новий судовий розгляд. В обґрунтування цього посилається, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано кримінальний закон, внаслідок чого дії засудженого кваліфіковано неправильно. Також покликається, що внаслідок необґрунтованої зміни кваліфікації дій підсудного ОСОБА_2 суд безпідставно відмовив в задоволенні позовів про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

У ході апеляційного розгляду справи прокурор Ковальчук С.А. підтримав апеляцію прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_1 і засуджений ОСОБА_2 просили залишити вирок без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, прохання сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Згідно вимог ст.334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Вказаних вимог дотримано не було.

Так вирок не містить формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним. Натомість у мотивувальній частині вироку суд зазначив в чому обвинувачується ОСОБА_2 органом досудового слідства і прокурором (а.с.196-198). Вказане порушення є істотним, а тому вирок підлягає скасуванню.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (ОСОБА_3 змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93, № 12 від 03.12.97 ) зважаючи на те, що відповідно ст.323 КПК України вирок може бути обґрунтовано лише тими доказами, які були розглянуті в судовому засіданні, судам належить неухильно додержуватись вимог ст.257 КПК України про безпосереднє дослідження всіх зібраних на попередньому слідстві і додатково поданих доказів. в умовах відкритого, усного і гласного судового розгляду суд повинен допитати підсудних, оголосити протоколи слідчих дій та інші документи.

Проте з матеріалів справи вбачається, що всупереч вимогам ст.313 КПК речові докази про справі судом не оглядались. Згідно постанови слідчого такими визнано ніж, фрагмент серветки, пару тапочок (шльопанців), футболку ОСОБА_2 та куртку і штани ОСОБА_4 (а.с.45, 66). З супровідного листа Острозького міжраойнного прокурора Ковальчук Л.А. вбачається, що при направленні справи в суд, на порушення вимог ст.79 КПК, вказані речові докази разом зі справою не були передані до суду (а.с.168).

Відповідно до ч.1 ст.374 КПК за наявності вказаних істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства вирок підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

У ході нового удового розгляду слід, врахувавши наведене ,розглянути справу з суворим додержанням вимог кримінально-процесуального законодавства та прийняти законне, обґрунтоване і справедливе рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2011 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд під головуванням іншого судді.

С у д д і :

С.В.ОСОБА_5ОСОБА_6Квятковський