УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.309 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
та його захисника адвоката ОСОБА_9
органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, яке виразилось у зайнятті гральним бізнесом, вчиненим у складі організованої групи.
11.07.2013 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України, 19.09.2013 року підозра була змінена та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.
18.07.2013 року ОСОБА_8 оголошений у розшук.
Слідчий СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7 02.09.2015 року звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03.09.2015 року у задоволенні клопотання слідчого СУ УМВС України в Житомирській області про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було відмовлено, та обрано останньому запобіжний захід у виді застави у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання не врахував, що ОСОБА_8 тривалий час умисно переховувався від органів досудового слідства та суду з застосуванням методів конспірації, органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Вважає, що вказані обставини свідчать про те, що застосування відносно ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не запобігатиме вчиненню останнім інших кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з вищезазначених підстав, слідчу ОСОБА_7 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею зазначені вимоги закону при розгляді подання були дотримані в повному обсязі.
Відповідно до змісту ухвали, суд першої інстанції відмовляючи у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді застави встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.
Крім того, слідчий суддя визнав доведеним наявність ризиків, передбачених п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, та також, суд прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Проте, визнавши доведеними зазначені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано визнав безпідставними твердження подання слідчого про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту. При цьому підставно взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 дізнавшись про його розшук добровільно з`явився до слідчого, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає в цивільному шлюбі та займається волонтерською діяльністю, з огляду на що, прийшов до обґрунтованого висновку, що ні в клопотанні слідчого, ні в судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні.
Крім того, відповідно до положень, передбачених п.1 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Як вбачається з матеріалів провадження, до підозрюваного ОСОБА_8 інших запобіжних заходів раніше не обиралось, санкцією за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачено покарання у виді штрафу.
Враховуючи вищевикладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави на даний час буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не думку колегії суддів, є непереконливими, та такими, що не відповідають положенням ст.183 КПК України.
Будь-яких інших доказів, які б свідчили про необхідність та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, прокурор ні в апеляційній скарзі, ні під час судового засідання не надав.
З урахуванням вище вказаних обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла до переконання, що ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України, є обґрунтованою та вмотивованою, тому підстави для її скасування чи зміни відсутні.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді