Вирок
Іменем України
18 лютого 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстр. АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , раніше судимого

-17.10.2012 р. Корольовським райсудом м. Житомира за ст. 190 ч.1 КК України до 1 рокі 6 місців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.12.2013 р. Корольовським райсудом м. Житомира за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 16.07.2014 року був звільнений з місць позбавлення волі відповідно до ухвали Піщанського райсуду Вінницької області від 08.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

за ст. 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений слідством день, час та місці, ОСОБА_4 від раніше знайомої ОСОБА_5 стало відомо про намір останньої придбати мобільний телефон торгової марки «Apple Iphone 5S».

28.10.2015 р. у невстановлені час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами ОСОБА_5 , призначеними для купівлі мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під приводом придбання мобільного телефона торгової марки «Apple Iphone 5S», пообіцяв допомогти купити мобільний телефон вказаної марки, при цьому повідомив ОСОБА_5 , що їй необхідно перерахувати на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5 500 грн., хоча наміру придбавати мобільний телефон ОСОБА_5 у нього не було.

Цього ж дня близько 13 години ОСОБА_5 будучи впевненою в правдивості слів ОСОБА_4 та не здогадуючись про його злочинні наміри, перебуваючи за адресою свого пробивання: АДРЕСА_3 через термінал сервісу онлайн-банкінгу, що надається ПАТ КБ «ПриватБанк», перевела на вказаний ОСОБА_4 банківський рахунок № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 4000,00 грн.

Після цього 02.11.2015 р. близько 15 год. 00 хв., будучи впевненою в правдивості слів ОСОБА_4 та не здогадуючись про його злочинні наміри, ОСОБА_5 , перебуваючи на території ринку «Житній», що по майдану Житній ринок, 1 в м. Житомирі передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1500,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи на меті виконання зобов`язань з купівлі мобільного телефона, шляхом зловживання довірою, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 5 500 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та в судовому засіданні показав наступне.

Так, він восени 2015 року познайомився із ОСОБА_5 , від якої дізнався про її намір придбати мобільний телефон марки «Apple Iphone 5S». Оскільки він на той час займався продажем мобільних телефонів та в нього був знайомий, який мав можливість замовити телефони, він запропонував потерпілій свою допомогу у придбанні зазначеного мобільного телефону. Потерпіла погодилась на його пропозицію, тому у жовтні 2015 року він надав їй номер банківської картки своєї знайомої, для того щоб ОСОБА_6 перерахувала йому кошти на придбання мобільного телефону. Через деякий час він з картки своєї знайомої зняв грошові кошти на суму 4 тис. грн., які надіслала потерпіла. Оскільки для придбання телефону була необхідна сума 5500 грн., він зустрівся із потерпілою, яка передала йому додатково 1500 грн. готівкою. В той же час, він побоювався передати всі кошти на придбання мобільного телефону для потерпілої своєму знайомому, тому чекав на його повідомлення про доставку вказаного телефону. Гроші йому не передавав, оскільки не зовсім йому довіряв. Саме в цей час в нього виникли матеріальні труднощі, тому гроші, що він отримав від потерпілої, витратив на власні потреби. Факт боргу перед потеплілої на 5500 грн. він визнає, але не мав умислу на незаконне заволодіння її майном.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показання потерпілої ОСОБА_5 , яка в суді повністю підтримала фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в суді повністю підтвердила показання потерпілої щодо обставин передачі обвинуваченому коштів для купівлі мобільного телефону;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила, що обвинувачений восени 2015 року користувався її банківською карткою для власних потреб;

- чеком та довідкою ВАТ «Приватбанк», з якого вбачається, що потерпіла перерахувала на банківську картку свідка ОСОБА_8 28.10.2015 року 4 тис. грн.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджена викладеними вище доказами, а також показаннями самого обвинуваченого, в тому числі щодо того, що він, отримавши від потерпілої всі необхідні кошти для купівлі телефону, їх витратив на власні потреби, а не сплатив за доставку телефону.

На підставі викладеного, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 190 ч. 2 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 190 ч.2 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався та відбував покарання у місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, заподіяну злочином шкоду не відшкодував.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому по справі не виявлені.

Крім того, суд враховує думку потерпілої, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання, яке в майбутньому зможе забезпечити відшкодування їй матеріальної шкоди за даним кримінальним правопорушенням.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1