Справа № 1-112/11
Провадження №11/772/84/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
засуджених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула «24» грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України, за апеляцією державного обвинувача на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від «06» серпня 2015 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Уродженець с.Бритавка Чечельницького
району Вінницької області, українець,
громадянин України, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 162 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- ч.3 ст. 365 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки;
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі;
- ч.1 ст.366 КК у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. ст. 49, 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі за ст. 162 ч.2 КК України та у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки за ст. 366 ч.1 КК України, в зв`язку із минуванням строків виконання обвинувального вироку.
Відповідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_6 спеціального звання лейтенанта міліції.
ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженець с. Жабокричка Чечельницького
району Вінницької області,
громадянин України, українець,
раніше не судимий
визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 162 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- ч.3 ст. 365 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки;
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі;
- ч.1 ст.366 КК у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. ст. 49, 74 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі за ст. 162 ч.2 КК України та у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки за ст. 366 ч.1 КК України, в зв`язку із минуванням строків виконання обвинувального вироку.
Відповідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_7 спеціального звання лейтенанта міліції.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах на користь держави за проведення комп`ютерно технічної експертизи 1032 грн. та проведення судово почеркознавчої експертизи 3397,20 грн. судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 161 о/с від 07 вересня 2010 року, працюючи начальником сектору карного розшуку Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області зі спеціальним званням лейтенант міліції та ОСОБА_7 , відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 150 о/с від 31 серпня 2009 року працюючи старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області зі спеціальним званням молодший лейтенант міліції, будучи представниками влади, службовими особами та працівниками правоохоронних органів, 17 грудня 2010 року, перебуваючи у с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області, грубо порушили Конституцію України та вимоги Закону України Про міліцію, перевищивши владу, порушили недоторканність житла потерпілої ОСОБА_10 , незаконно затримали та застосували фізичне насильство до її сина ОСОБА_11 , заподіявши тяжкі тілесні пошкодження, котрі потягли його смерть та склали завідомо неправдиві документи за наступних обставин.
17 грудня 2010 року ОСОБА_7 , по мобільному телефону отримав інформацію від жительки села Бондурівка потерпілої ОСОБА_12 про вчинення невідомими особами в нічний час пострілів в селі, та можливу причетність її чоловіка ОСОБА_11 до правопорушення, пов`язаного з незаконним зберіганням та використанням мисливської зброї. Не повідомивши чергового Чечельницького РВ УМВС про проведення перевірки, пов`язаної з незаконним зберіганням та використанням зброї, працівники міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на службовому автомобілі ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 того ж дня, приїхали у село Бондурівка Чечельницького району до будинку, де з родиною проживав ОСОБА_11 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дізнавшись, що ОСОБА_11 проживає у будинку своєї матері ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 , біля 16.00 години цього ж дня під`їхали за вказаною адресою. Скориставшись відсутністю власника домоволодіння - потерпілої ОСОБА_10 , яка в цей час пішла до криниці, останні являючись працівниками правоохоронних органів, з метою огляду і відшукання зброї та затримання ОСОБА_11 , за відсутності крайньої необхідності, без мотивованого рішення суду та дозволу власниці житлового будинку, усвідомлюючи, що не наділені необхідними повноваженнями, діючи узгоджено шляхом вільного доступу, порушуючи недоторканість житла умисно проникли через вхідні двері до будинку. Коли потерпіла ОСОБА_10 , зайшла в кімнату будинку, де ОСОБА_7 незаконно застосовував фізичне насильство до її сина - ОСОБА_11 , остання заявила про порушення працівниками міліції недоторканості її житла та стала вимагати негайного залишення її будинку і припинення протиправних дії щодо сина.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи владні повноваження, вчинили дії, що явно виходять за межі цих повноважень, знайшовши ОСОБА_11 в будинку його матері, застосовуючи фізичне насильство у вигляді нанесення ОСОБА_7 кількох ударів кулаком в груди та утримуючи його на ліжку, незаконно затримали його, вивівши взимку без верхнього одягу з житлового будинку, силоміць посадили в службовий автомобіль та повезли за межі с. Бондурівка Чечельницького району в сторону с.Каташин, де діючи узгоджено навмисно, зупинивши автомобіль, вивівши ОСОБА_11 з автомобіля заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому грудини, численних переломів ребер та пошкодження внутрішніх органів. Після цього привезли ОСОБА_11 в с.Бондурівка до будинку дружини ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 . Дотягнувши чоловіка від службової машини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до веранди хати та зрозумівши, що її чоловік не п`яний, а мертвий, ОСОБА_12 повідомила про це ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а потім і іншим особам та в міліцію.
Крім того, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 діючи умисно та узгоджено з метою отримання інформації про наявність незареєстрованої мисливської зброї, в будинку матері ОСОБА_11 - потерпілої ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 безпідставно і незаконно наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаком в передню поверхню грудей, коли останній лежав на ліжку та став руками утримувати його. В цей час до хати зайшла потерпіла ОСОБА_10 , котра за одяг стягнула ОСОБА_7 із сина. Незважаючи на протести потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи узгоджено, застосовуючи фізичну силу, вивели ОСОБА_11 без верхнього одягу на вулицю, посадили в службовий автомобіль та вивезли за межі с.Бондурівка. Зупинивши автомобіль на відрізку дороги між населеними пунктами Бондурівка- Каташин, з метою отримати у ОСОБА_11 інформацію про можливу наявність незареєстрованої мисливської зброї, погрожуючи йому затриманням за підозрою у вчиненні правопорушення, пов`язаного з незаконним зберіганням та икористанням мисливської зброї, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 вивели ОСОБА_11 з машини, де діючи умисно та узгоджено нанесли ОСОБА_11 чисельні удари кулаками та ногами в груди та в черевну порожнину, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сочетаної тупої закритої травми грудей та живота, яка супроводжувалась численними двобічними прямими переломами ребер, прямим переломом грудини, забоєм легенів, розривом печінки, підкапсульними крововиливами в печінку та крововиливами в брижу тонкого кишковика з послідуючими крововиливами в плевральні та черевну порожнини і розвитком на цьому тлі гіповолемічного шоку, від чого настала його смерть.
Крім цього, 17.12.2010 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , являючись службовими особами - працівниками Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, діючи умисно та узгоджено, всупереч інтересам служби, з метою укриття раніше скоєних ними злочинів та завідомо незаконного притягнення ОСОБА_11 до відповідальності, умисно внесли до офіційних документів - заяви та пояснення від імені ОСОБА_12 , завідомо неправдиві відомості та надали їх до Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області для реєстрації в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст.162, ч. 3 ст.365, ч. 2 ст.121, ч. 1 ст.366 КК України.
В своїй апеляції державний обвинувач не оспарюючи кваліфікацію дій засуджених та призначений вид та розмір покарання, просить вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 06.08.2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 162, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 366 КК України, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;
- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) до 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання - лейтенант міліції.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначивши шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання - лейтенант міліції.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнивши ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) до 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнивши ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання молодший лейтенант міліції.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначивши шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання молодший лейтенант міліції.
У мотивувальній частині вироку, вказати на правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001), за ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) та за ч. 2 ст. 121 КК України.
В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію прокурора, міркування прокурора про незаконність вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення в повному обсязі.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у порушенні недоторканості житла, тобто незаконного проникнення до житла, вчинене службовою особою; у перевищуванні влади, тобто умисного вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством та спричинило тяжкі наслідки; в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному в момент заподіяння, вчиненому способом, що має характер мучення, групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача офіційних документів - є обґрунтованими.

Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимоги кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Кваліфікація дій засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України, є правильною і ніким не оспорюється.
Судом першої інстанції безспірно встановлено, і дані обставини не оспорюються, що вина засуджених у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується показами самих підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні першої інстанції вину визнали в повному обсязі, щиро розкаялись у скоєному та надали суду послідовні покази щодо подій 17.12.2010 року ( а.с. 204-205 т. 8).
Крім того, вина засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_10 та матеріалами кримінальної справи, а саме:
-висновком судово медичної експертизи трупа ОСОБА_11 за № 114 від 22.12.2010 року відповідно до якого , останній отримав за ступенем важкості сочетаної тупої закритої травми грудей і живота з розвитком на її тлі гіповолемічного шоку, - тяжкі тілесні ушкодження. які стоять в причинному зв`язку із його смертю.
Також відповідно до даного висновку виключається отримання даних тілесних ушкоджень( розриву печінки) від падіння на площину із положення «стоячи»), та які мали утворитись внаслідок волочіння тіла ОСОБА_11 по будь якій поверхні, - виключається;
( а.с. 87-91, т.10).
-висновком №26 судово почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінальної справи від 20.01.2011 року, що підпис в заяві на ім`яначальника Чечельницького РВ від 17.12.2010 року про скоєння злочину, передбаченого ст. 383 КК України, виконаний не заявником ОСОБА_12
( а.с. 156-170 т.2).
Призначене обвинуваченим покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 ККУкраїни та є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим вирок підлягає зміні, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону на підставі ст. 371 КПК України в редакції 1960 року.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність діяння, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотною дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Відповідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за злочини, що вчиненні ними 17.12.2010 року.
Як вбачається з аналізу санкції ч. 1 ст. 366 КК України, внесені Законами України № 2808-VI від 21.12.2010, № 3207-VI від 07.04.2011, № 222-VII від 18.04.2013 та № 1261-VII від 13.05.2014 зміни лише погіршували становище особи.
Таким чином, на час вчинення засудженими службового підроблення злочинність і караність їх діяння визначалися ст. 366 КК України в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001, який набрав чинності 01.09.2001 року.
Крім цього, з аналізу санкції ч. 3 ст. 365 КК України вбачається, що внесені Законами України № 3207-VI від 07.04.2011, № 746-VII від 21.02.2014 року зміни також погіршували становище особи, а тому на час вчинення засудженими злочину (перевищення влади) злочинність і караність їх діяння визначалися ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008.
Вказуючи у мотивувальній частині вироку на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 746-VII від 21.02.2014) та за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011) судом неправильно застосовно кримінальний закон (ст. ст. 4, 5 КК України), що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367, ст. 371 КПК України 1960 року є підставою для зміни судового рішення у апеляційному порядку.
У відповідності до вимог ст. 335 КПК України 1960 року та роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання в резолютивній частині обвинувального вироку покарання має бути визначене таким чином, щоб під час його виконання не виникло ніяких сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом.
Однак, Бершадським районним судом при постановленні вироку та призначенні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання в резолютивній частині вироку не зазначено яку саме редакцію ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України ним використано при визначенні міри покарання, що позбавляє можливість зробити остаточний висновок про його доцільність та правильність.
Також, на час вчинення 17.12.2010 року засудженими злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, злочинність і караність їх діяння визначалась даною статтею в редакції Закону № 1707- VI від 05.11.2009.
З дня вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину і до дня їх засудження, редакція статті 121 КК України жодного разу не змінювалась, а тому у мотивувальній частині вироку суд зайве вказав її редакцію.
Крім того, суд неправильно застосував кримінальний закон звільняючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 2 ст.162 та ч. 1 ст.366 КК України.
Зокрема, у резолютивній частині вироку зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 49, 74 КК України звільняються від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі за ч. 2 ст.162 КК України та у виді двох років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на три роки за ч. 1 ст.366 КК України в зв`язку з минуванням строків виконання обвинувального вироку.
Однак, звільнення осіб від відбування покарання у зв`язку з минуванням строків виконання вироку регламентується ст. 80 КК України, згідно якої особа звільняється, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у зазначені в ч. 1 ст. 80 КК України строки.
У той же час вирок Бершадського районного суду від 06.08.2015, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено, у тому числі і за за ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 366 КК України, не набрав законної сили, тобто вказані особи не підлягали звільненню від відбування покарання у зв`язку з минуванням строків виконання вироку.
Проте, на момент постановлення вироку 06.08.2015 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 366 КК України, тому вказані особи підлягають звільненню від кримінальної відповідальності саме за цією підставою.
Судом першої інстанції при звільненні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від покарання мала бути застосована ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути звільнена за вироком суду від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу (тобто звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності).
При цьому, судом при винесенні вироку порушено принцип конкретизації призначеного особі покарання, визначений ст. 335 КПК України у редакції 1960 року, оскільки підстави для звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного покарання повинні бути наведені судом після власне самого призначення покарання за вчинений нею злочин, відповідно до якого минули строки давності.
Натомість, судом підстави для звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст.162 та ч. 1 ст.366 КК України викладено після призначення покарання за усіма статтями Кримінального Кодексу, які інкриміновані обвинуваченим.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляцію державного обвинувача, - задовольнити.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 06.08.2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) на 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання - лейтенант міліції.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання - лейтенант міліції.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001) на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) на 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання молодший лейтенант міліції.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, строком на 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання молодший лейтенант міліції.
У мотивувальній частині вироку, вказати на правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 162 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кодексу № 2341-III від 05.04.2001), за ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) та за ч. 2 ст. 121 КК України.
В решті вирок залишити без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: