У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 Справа №607/22453/13-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.296 КК України, -

встановив:
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання недопустимими доказами протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_7 особи під номером три; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_8 особи під номером чотири; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_9 особи під номером чотири; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_10 особи під номером один та висновок судово-медичної експертизи №1446 про спричинені ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

У клопотанні захисник вказав, що прокурор ОСОБА_3 надала суду докази, які на її думку доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 . Ці докази він заперечує тому, що:
по-перше слідчі дії, а саме пред`явлення особи - ОСОБА_4 для впізнання (ст.228 КПК України) потерпілому ОСОБА_9 та свідкам ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 були проведені із грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а її результати не можуть бути використані як докази відповідно до Конституції України та КПК України (ст.ст.87,88), оскільки вони є недопустимими.Зокрема, слідчим ОСОБА_12 у жодному протоколі пред`явлення особи - ОСОБА_4 для впізнання не зазначив відомості, які в обов`язковому порядку, згідно ст.228 КПК України, повинні бути зазначені у змісті протоколів, тобто: прикмети особи, яку впізнають, опис його зовнішнього вигляду, в чому він одягнений, взутий, його тілобудова, якого кольору на голові волосся, стрижка тощо. У кожному з цих протоколів зазначено лише прізвище особи - ОСОБА_13 , дата, місяць і рік народження -20.03.1992 та адресу проживання: АДРЕСА_1 , тим самим грубо порушено вимоги ст.228 КПК України. Також слід зазначити, що ні потерпілий, ні свідки, яким пред`являвся ОСОБА_4 для впізнання у своїх показах не зазначили по яких прикметах впізнали особу на прізвище ОСОБА_4 , теж відсутні будь-які покази (докази) стосовно того, що ОСОБА_4 безпосередньо разом із ОСОБА_14 приймав участь у вчиненні хуліганства із спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;
по-друге: висновок експерта №1446 від 13.11.2013 року згідно якого отримані тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_11 , зокрема: закрита черепно-мозкова травма зі забоєм головного мозку (разом з раною нижньої губи, забоєм м`яких тканин, садном і підапоневротичною гематомою тім`яної ділянки), в тій мірі виразності її клінічних проявів і перебігу, що описані в медичній карті №02/09304, належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я не має ніякого відношення до конфлікту, який відбувся між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , і тому не може лягати в основу доказової бази в підтвердження вини вчинення хуліганства відносно ОСОБА_9 .Під час судового розгляду обвинувального акту лише встановлено, що кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_16 , вчинив ОСОБА_17 , а не ОСОБА_4 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав, посилаючись на вказані у ньому підстави. Зокрема дані слідчі дії були проведені з порушенням вимог КПУ України. Відповідно до Конституції України, статтей 87, 88 КПК України складені документи не можуть бути використані, як докази вини ОСОБА_4 , тому що є недопустимими. Зокрема, у жодному із вказаних протоколів слідчий в порушення вимог ст.228 КПК України не вказав прикмет особи, яку впізнають; опис її зовнішнього вигляду, а саме: в чому особа одягнута, яке на ній було взуття; якої вона тілобудови; якого кольору у нього волося на голові, яка була стрижка, тощо.
В кожному з протоколів зазначено лише відомості про ОСОБА_4 , тобто порушено вимоги ст.228 КПК України. Крім цього, під час впізнання ні потерпілий ні свідки не назвали ознак за якими вони впізнали особу ОСОБА_4 та не давали показів та не вказували на інші докази того, що ОСОБА_4 разом з іншими особами вчиняв злочин, тобто вчиняв хуліганство та спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Висновок судово-медичної експертизи №1446 про виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 немає ніякого відношення до конфлікту, що відбувся між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а тому не може бути доказом вини вчинення хуліганства стосовно ОСОБА_9 . Під час судового розгляду встановлено, що кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_11 вчинив ОСОБА_17 , а не ОСОБА_4 .
На підставі ст.358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 пояснили, що вони підтримують клопотання ОСОБА_6 .

Прокурор клопотання заперечила і пояснила, що воно є безпідставним. Вона вважає, що слідчі дії проведено згідно з вимогами КПК України.

На підставі ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання слідчий попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.

Прокурор не надала суду окремих протоколів, складених в порядку ч.1 ст.228 КПК України, про те, що слідчим було з`ясовано, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитав її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу. Жодних інших доказів для заперечення клопотання захисника прокурор також не надала.

Із змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_7 особи під номером три, тобто ОСОБА_4 , протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_8 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 , протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_9 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_10 особи під номером один, тобто ОСОБА_4 слідує, що слідчий в усіх цих протоколах вказав одинакові загальні пояснення осіб, які впізнавали про те, що вони впізнають за рисами обличчя, тіло будовою та кольором волосся, але не описав їх, тобто не вказав, які саме були риси обличчя, чим запам`яталася тіло будова особи і не зазначив якого кольору було волосся.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а згідно із ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд прийшов до переконання, що протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_7 особи під номером три, тобто ОСОБА_4 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_8 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_9 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_10 особи під номером один, тобто ОСОБА_4 здобуті з порушенням вимог ч.1 ст.228 КПК України, вони є очевидно недопустимими доказами, тому їх дослідження необхідно припинити.

Суд вважає, що визнавати недопустимим доказом висновок судово-медичної експертизи №1446 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_11 на даній стадії судового розгляду підстав немає, оскільки сторона захисту не довела його очевидної недопустимості. За таких обставин, в порядку ч.1 ст.89 КПК України питання допустимості цього доказу необхідно вирішувати під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Керуючись статтями 87, 88, 89, 228, 358 КПК України, ст.62 Конституції України, суд, -

постановив:
Клопотання задовольнити частково.

Визнати недопустимими доказами:

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_7 особи під номером три, тобто ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_8 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_9 особи під номером чотири, тобто ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 вересня 2013 року, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_10 особи під номером один, тобто ОСОБА_4 та припинити їх дослідження.

В задоволенні клопотання про визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №1446 про спричинені ОСОБА_11 тілесні ушкодження відмовити.

Суддя ОСОБА_1