Номер провадження: 11-сс/785/14/16
Номер справи місцевого суду: 492/1758/15-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 18.12.2015 року, якою стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арцизі Одеської області, є громадянином України, раніше судимий, проживає по АДРЕСА_1 ,

якому оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,
встановив:
Заступник начальника слідчого відділу Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів
Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання задоволено.
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчий та прокурор довели наявність ризиків, а саме: вчинення тяжких злочинів та можливість впливу на потерпілого і свідків; запобігання спробам переховуватись від органу досудового слідства та суду.
За таких підстав слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. по 07 год. наступного дня та встановленням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Прокурор ОСОБА_8 у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною.
На думку прокурора, прокурор ОСОБА_5 , який погоджував клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не зазначив усіх наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не обґрунтував неможливість їх запобігання внаслідок застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Слідчий суддя також не врахував, що ОСОБА_6 раніше судимий, а враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, існує ризик переховування підозрюваного від правосуддя, з огляду на те, що він періодично перебуває на заробітках у Російській Федерації.
На думку прокурора, суд не врахував також, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може впливати на потерпілих та свідків, а злочин, у якому його підозрюють, вчинений із застосуванням насильства.
Посилаючись на це, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не визначати розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за наступних обставин.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.
Відповідно до порядку, передбаченого ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Зі змісту клопотання слідчого (а.с. 97), погодженого з прокурором, випливає, що слідчий просив про застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту і слідчий суддя його задовольнив.
Частиною другою ст. 185 КПК України встановлено, що, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.
Зазначена норма закону означає, що слідчий суддя розглядає клопотання слідчого або прокурора у межах заявлених у ньому вимог, а з матеріалів справи видно, що слідчий та прокурор не доповнювали клопотання, не змінювали його та не заміняли його іншим клопотанням.
Доводи, які наведені прокурором в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів є безпідставними, а його вимоги не можуть бути задоволені за наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
У даному випадку, прокурор у апеляційній скарзі вийшов за межі вимог, викладених у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, а також за межі судового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Разом з тим, правових підстав скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, у даному випадку немає, оскільки судовим рішенням повністю задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Апеляційну скаргу залишити заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 18.12.2015 року, якою стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3