Справа № 1-25/2010
Номер провадження 1-25/2010
ВИРОК

іменем України

29 червня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю потерпілого ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, військовонезобовязаного, інваліда 3 групи, несудимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 26 квітня 2009 року о 18 годині у приміщенні магазину в селі Ваньковичі Самбірського району Львівської області, перебуваючи у неприязних відносинах з ОСОБА_1, умисно наніс йому удар головою в обличчя. Цього ж дня о 23 годині ОСОБА_3 зайшов на подвір»я будинку, де проживає ОСОБА_1 у вказаному селі і під час бійки, що виникла між ними, умисно наніс ОСОБА_1 удари палкою у різні частини тіла.

Унаслідок таких дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_1 струс головного мозку, чотири рани в тім»яній ділянці зліва, дві забійні рани в лобній ділянці, синці в обох орбітальних ділянках, синець на задній поверхні грудної клітки зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а також пошкодив його одяг.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 винуватим себе не визнав і показав, що із ОСОБА_1 перебуває у неприязних стосунках. 26 квітня 2009 року, приблизно о 18 годині, він сидів із своїм родичем ОСОБА_4 за столом у магазині-кафе в с. Ваньковичі У цей час в магазин зайшов ОСОБА_1, котрий без дозволу сів за їхній стіл. Він, ОСОБА_4, попросив його пересісти за інший стіл, але ОСОБА_1 на це не відреагував і тоді він встав та виштовхав ОСОБА_1 із-за столу. Ніякого конфлікту біля магазину більше не було. Увечері, коли він повертався додому попри будинок ОСОБА_1, той закликав його до себе на подвір»я і після словесного конфлікту схопив сокиру та хотів нанести йому удар. Захищаючись від ОСОБА_1, він схопив за сокиру, після чого той впав і між ними розпочалася бійка, яка тривала близько 5 хвилин, під час якої ОСОБА_1 вдарився головою та влетів в паркан. У цей момент надійшов ОСОБА_5, котрий припинив бійку.

Цивільний позов не визнав, так як жодних протиправних дій щодо ОСОБА_1 він не вчиняв.

Однак винуватість ОСОБА_3 в умисному нанесенні ОСОБА_1 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров»я ґрунтується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_1 про те, що 26 квітня 2009 року після футболу він разом із односельчанами зайшов у магазин, який знаходиться у с. Ваньковичі Самбірського району. У магазині за столом сидів ОСОБА_3 і ще декілька односельчан. Він, ОСОБА_1, підійшов до них і сів за їхній стіл, після чого між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт через те, що він не хотів пересідати за інший столик і ОСОБА_3 схопив його за руку, почав тиснути, після чого він був змушений встати і в цей момент ОСОБА_3 наніс йому удар головою в обличчя. Увечері, біля 23 години, коли він перебував на своєму подвір»ї та закривав браму, до нього підійшов ОСОБА_3, і погрожуючи йому фізичною розправою, зайшов до нього на подвір»я та почав бити його дерев»яною палицею по голові. Від цих ударів він втратив свідомість, і коли прийшов до себе, то на подвір»ї нікого вже не було. На подвір»ї ОСОБА_3 залишив палку та окуляри. Під час бійки ОСОБА_3 пошкодив його костюм і сорочку. На наступний день він звернувся у лікарню і був госпіталізований.

Показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що 26 квітня 2009 року після футбольного матчу у с. Ваньковичі він зайшов у магазин випити пива. У магазині сидів за столиком разом із ОСОБА_7 і ОСОБА_3 Коли ОСОБА_1 виходив із магазину, він не бачив, але коли той повернувся, то у нього із носа текла кров. Де в цей час був ОСОБА_3, він не бачив, бо у магазині було багато людей.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 26 квітня 2009 року, після футболу, він зайшов разом із братом ОСОБА_6 і ОСОБА_1 у магазин випити пива. Бачив як ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заходили в магазин, але не бачив що вони там робили, оскільки зразу вийшов, і виходячи з магазину, чув шум, але нічого не бачив.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 26 квітня 2009 року, вночі, повертався додому і почув крик на подвір»ї у ОСОБА_1 Підійшовши ближче, він побачив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 качаються по землі та висловлюються нецензурними словами. Він розборонив їх. Вони обидва були в крові. Після цього пішов додому.

Із висновку судово-медичної експертизи від 25.11.2009 відомо, що у ОСОБА_1 було виявлено струс головного мозку, чотири рани в тім»яній ділянці зліва, дві забійні рани в лобній ділянці, синці в обох орбітальних ділянках, синець на задній поверхні грудної клітки зліва в ділянці верхівки лопатки, на фоні якого фіолетовий синець, які утворились від дії твердого тупого предмету продовгуватої форми з обмеженою поверхністю і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я. Синці на верхніх повіках в обох орбітальних ділянках утворилися не внаслідок травмування орбітальних ділянок, а внаслідок підшкірного натікання крові з вищеописаних ран в лобних ділянках і не характерні для утворення внаслідок падіння на землю з висоти власного росту ( а.с. 46).

Ураховуючи наведені докази, суд відхиляє показання ОСОБА_3 про те, що він не наносив побоїв ОСОБА_1, як такі, що дані з метою уникнути кримінальної відповідальності, а про його винуватість свідчить також акт судово-медичного дослідження від 05.05.2009, згідно якого у ОСОБА_3 було виявлено множинні садна на пальцях та кисті правої руки (а.с. 32).

Показання потерпілого ОСОБА_1 щодо обставин нанесення йому тілесних ушкоджень є послідовними і тому суд вважає їх достовірними. Також вони не спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_5

У звязку з тим, що ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_1 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров»я потерпілого, він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особу винного.

ОСОБА_3 вчинив злочини невеликої тяжкості.

До кримінальної відповідальності він притягається вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи загального захворювання.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_3 є підстави призначити покарання у виді штрафу, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_1 у частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню повністю, так як із довідок вбачається, що костюм вартістю 250 грн. та сорочка вартістю 20 грн. хімічній чистці не підлягають, а розмір відшкодування за спричинення йому моральної шкоди слід визначити, виходячи із глибини душевних страждань та ступеню створених для нього незручностей, а також з вимог розумності і справедливості у розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання - штраф у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 1 270 (одну тисячу двісті сімдесят) грн. за заподіяння майнової та моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом п»ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя