У Х В А Л А
Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівному в порядку встановленому статтею 336 КПК України скаргу ОСОБА_4 на рішення заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_5 ( дал за текстом прокурора) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
У своїй скарзі зазначає, що 22 липня 2015 року звернувся до прокуратури Рівненської області з згаданою заявою. Розглянувши заяву, 30 липня 2015 року прокурор, прийняв рішення (№ 15/1-1861-14), яким відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР. Таке рішення вважає є незаконним, винесене всупереч ст. 214 КПК України та спростовується доводами викладеними у заяві про злочин.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.
Представник прокуратури вважає скаргу необґрунтованою, просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий суддя, заслухавши думку заявника скарги, представника прокуратури, приходить до наступного висновку.
30 липня 2015 року заступником прокурора Рівненської області ОСОБА_10 , ОСОБА_4 на вказану заяву скерована відповідь № 15/1-1861-14 про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки у поданій ОСОБА_4 заяві не наведено жодних даних, які свідчать про ознаки злочинів в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Положення ст. 214 КПК України, зобов`язують слідчого, прокурора після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування заяви або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Виходячи з правил ст. 214 КПК України, слідчий чи прокурор чи інша службова особа, після надходження заяви про вчинене кримінальне правопорушення, за наявності для цього достатніх підстав, самостійно приймає рішення про внесення заяви до ЄРДР - отже скаржник має право оскаржувати дії певної особи, яка уповноважена приймати рішенння про внесення заяви до ЄРДР.
За статтею 384 КК України настає кримінальна відповідальність свідка за завідомо неправдиве показання.
Скаржник у скарзі вказує, що ОСОБА_7 , ( т.2 а.с.98-100 мат. крим. провадж.), ОСОБА_8 ( т.2 а.с.101-103), ОСОБА_9 ( т.1 а.с.199-202) , ОСОБА_6 ( т.1 а.с.195-198) дали показання, що тілесних ушкоджень скаржникові не наносили. Так як їх показання суперечать висновку судово - медичної експертизи, записам у журналі ІТТ, журналу СІЗО тому, на думку заявника скарги , є завідомо неправдиві.
Предметом перевірки по кримінальному провадженню були показання ОСОБА_4 про те, що працівники міліції, серед яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші, завдали скаржникові тілесних ушкоджень. Як на підставу нанесення тілесних ушкоджень скаржник вказував різнобіжність записів у висновку суд.-мед. експертизи та журналу ІТТ. Кримінальне провадження було внесено до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого частиною 2 статті 365 КК України.
29 жовтня 2013 року була внесена до ЄРДР заява ОСОБА_4 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за частиною 3 ст. 364 КК України ( т.2 а.с.1 крим пров).
Вище вказаним показанням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сукупності з висновком судомо - медичної еспертизи та записам у журналі ІТТ була дана оцінка, тому 16 червня 2014 року старший слідчий СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_13 виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях працівників Рівненського МВ УМВС України у Рівненській області складів злочинів передбачених частиною 2 статті 365 та частиною 2 статті 364 КК України ( т.2 а.с.186 - 189 крим. пров).
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 5 серпня 2014 року апеляцію скаржника залишено без задоволення.
З матеріалів кримінального провадження ( а.с.4 крим. пров.) слідує, що всі обставини викладені у заяві адресованій скаржником прокуророві були предметом дослідження слідчого який проводив досудове розслідування, слідчого судді та колегії апеляційного суду Рівненської області. Суд перевіряючи відповідності вимогам КПК України постанови слідчого не тільки не встановив ознак, які б указували на злочин в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але й не знайшов навіть підстав для скасування постанови слідчого.
За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність скарги ОСОБА_4 та відмову у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 308 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1