Справа № 1-129/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

з участю прокурора - Цимбрила Я.Я.

захисників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 05 квітня 2010 року біля 02 год., на подвірї поблизу Народного дому, що розташований в с. Смільна, Дрогобицького району, Львівської області та іще 5-6 невстановлених слідством осіб, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи загально прийняті норми моралі, підбігли до ОСОБА_5 та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в групі осіб, почали виражатись нецензурними словами, в адресу ОСОБА_5 під час чого ОСОБА_3 рукою наніс потерпілому удар в область обличчя, від якого ОСОБА_6 закрив обличчя руками, після чого вирвавшись почав втікати, однак ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом з невстановленою групою осіб в кількості 5-6 чоловік наздогнали його, наносячи удари в різні ділянки тіла руками та ногами повалили на землю, виражаючись при цьому в присутності посторонніх громадян нецензурними та брутальними словами, під час чого заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, синця на лівій очниці, в правій завушній області, лівій дельті лівого коліна, осадження шкіри нижньої губи рота, лівого колінного суглоба, вищерблення першого різця на верхній щелепі зліва, які згідно висновку експерта №18 від 15.01.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя.

Їхні хуліганські дії продовжувались на протязі 10-15 хвилин, були довгими і вперто не закінчувались, в процесі яких було грубо порушено громадський порядок, та заподіяно потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя.

Також 05 квітня 2010 року близько 03 год. поблизу будинку №42, що розташований по вул. Перемоги в с. Смільна, Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, продовжуючи свої хуліганські дії, ігноруючи загально прийняті норми моралі, безпричинно, з хуліганських спонукань, групою осіб, підійшли до ОСОБА_7 та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, почали виражатись нецензурними словами в його адресу та адресу його дружини, під час чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали наносити ОСОБА_7 удари руками та ногами по обличчю та іншим ділянкам тіла, заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців на задній поверхні грудної клітки зліва, на передній поверхні грудної клітки справа, в ділянках обох плечей лівого ліктьового суглобу, лівого стегна, саден в ділянках обох колінних суглобів, лівого ліктьового суглобу правого стегна, мізинного пальця правої китиці, які згідно висновку судово медичного експерта №34 від 17.01.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Їхні хуліганські дії продовжувались на протязі 5-10 хвилин, були довгими і вперто не закінчувались, в процесі яких було грубо порушено громадський порядок, та заподіяно потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кваліфіковано, як умисні протиправні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку вчинені групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), та вчинили злочин передбачений ч.2 ст.296 КК України.

Пдсудній ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 04 квітня 2010 року він разом з ОСОБА_4 поїхали на дискотеку в с. Смільна, Дрогобицького р-ну, Львівської області. Коли приїхали, то його брат ОСОБА_8 та його дружина Маряна були вже в клубі. Він побачив, що Маряна розмовляє з якимось хлопцем і підійшов запитати де брат і чому вона з ним розмовляє, якщо у неї є чоловік. ОСОБА_9 вони з нею пішли до брата ОСОБА_8, який стояв неподалік. Після цього всі разом зайшли в приміщення клубу, де танцювали та розпивали спиртні напої. Через деякий час він знову вийшов на вулицю і побачив хлопця, який до того розмовляв з дружиною його брата. Це був ОСОБА_5, якого він знав і раніше. Пригадує, що ОСОБА_5 йому щось сказав, що саме не памятає і за це він вирішив його вдарити. ОСОБА_5 зумів вирватись, але коли він його знову наздогнав, то між ними завязалась бійка, до якої приєднались ще декілька хлопців, хто саме це був не пригадує, але точно памятає, що серед них був ОСОБА_4. Під час бійки він побачив на дорозі мобільний телефон і подумав, що це телефон ОСОБА_4. Він його підняв і поклав в кишеню курточки ОСОБА_4, при цьому нічого не говорив, так як бійка тривала. Через 15-20 хвилин вони порозходились і стояли на дорозі. Він бачив, що до ОСОБА_5 підійшли його батьки і щось з ним говорили, до нього вони не підходили. ОСОБА_9 він вирішив йти додому, так як дискотека закінчилась. На дорозі він зустрів свого знайомого ОСОБА_9, який був на мотоциклі і вони поїхали в сторону с. Залокоть. По дорозі також підібрали ОСОБА_4. Проїхавши декілька кілометрів, мотор заглох і вони зупинились. Андрій ремонтував мотоцикл на дорозі, а він з ОСОБА_4 відійшли в сторону по потребі, при цьому розмовляли. Зупинились біля якоїсь хати, з якої вийшла ОСОБА_10 і почала на них кричати, щоб вони пішли геть, але він сказав, що нікуди не піде, так як знаходиться не в них на подвірї. Після цього вибіг її чоловік ОСОБА_7 і також почав до них кричати, виражаючись нецензурними словами, тому і вони відповідали йому грубо. Конфлікт переріс в бійку, яка тривала приблизно 5-10 хвилин. Роман вдарив його в плечі і в обличчя. ОСОБА_9 крикнув їм, що мотор завівся і вони поїхали додому.

У вчиненому злочині щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Цивільний позов визнає частково, а саме на суму затрачену потерпілим за період лікування в лікарні з 05 по 14.04.2010р..

Підсудній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 04.04.2010 року він разом із ОСОБА_3 поїхав в с. Смільна, Дрогобицького району, Львівської області на дискотеку. Коли приїхали, то відразу направились до приміщення Народного дому. На дискотеці вони танцювали та випивали спиртні напої. В цей час він зустрівся із своїм товаришем ОСОБА_3 і вони вирішили піти на перекур і до нього хтось підбіг та повідомив, що на вулиці бійка. Вийшовши на вулицю він побачив, що бються ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Причини бійки йому не відомо, але він вирішив відразу приєднатись до них, так як ОСОБА_3 його товариш. Коли він підбіг до них, то за ним прибігло ще декілька хлопців, хто саме там був не памятає, так як в цей час наносив удари ОСОБА_5. Куди бив його також не памятає. Бійка тривала приблизно 15-20 хвилин. Під час бійки ОСОБА_3 поклав йому в курточку мобільний телефон, який він підняв з дороги. Він думав, що це його особистий телефон і він йому поставив, щоб потім забрати. Коли припинилась бійка, то до нього підійшла ОСОБА_11, яка сказала віддати їй телефон, який знаходиться у нього в кишені, на що він відповів що не віддасть, так як думав що це телефон його друга. Але коли вона сказала, що це телефон ОСОБА_5, то він вирішив його їй віддати, однак коли він взяв його в руку з кишені курточки, він випав на землю. Коли бійка припинилась, то всі порозходились, він направився в сторону с. Залокоть. Пройшовши приблизно 1,5 км його наздогнав ОСОБА_3 та ОСОБА_9 прізвища, якого не знає, які були на мотоциклі «ИЖ». Він підсів до них і вони всі поїхали в напрямку с. Залокоть. Однак по дорозі заглох мотор мотоцикла і вони зупинились навпроти одного з будинків с. Смільна. ОСОБА_12 ремонтував мотоцикл, а вони з ОСОБА_3 відішли в сторону і розмовляли. В цей час до них підійшла ОСОБА_13 і почала до них кричати, що вона хотіла не пригадує, однак вони на неї не відреагували. Через пару хвилин вибіг на вулицю її чоловік ОСОБА_7 і почав щось кричати, внаслідок чого у них виник конфлікт з бійкою, яка тривала приблизно 5-10 хвилин. Куди і як наносив удари не памятає. Через декілька хвилин вони розійшлись і поїхали додому на вище вказаному мотоциклі.

У вчиненому злочині щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Цивільний позов визнає частково, а саме на суму затрачену потерпілим за період лікування в лікарні з 05 по 14.04.2010р...

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину визнали повністю, їхня вина у вчинених злочинах підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_5, який суду повідомив, що 04.04.2010 року він разом із своїми друзями ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 знаходився в сільському клубі в с. Смільна, Дрогобицького р-ну, Львівської області на дискотеці. Приблизно о 22 год. вийшов на вулицю сам, для того щоб подихати свіжим повітрям. На вулиці він побачив Гірчак Маряну, свою колишню однокласницю, з якою почали розмовляти і цей момент до нього підійшов брат її чоловіка ОСОБА_3. Він почав його ображати нецензурними словами, на що той нічого не відповів і Гірчак Маряна з ОСОБА_3 пішли геть.

Після закінчення дискотеки, близько 01 год. 30 хв. він вийшов з приміщення Народного дому один і направився додому і коли він зайшов за клуб до нього підбіг ОСОБА_3 і зненацька вдарив кулаком в обличчя, а саме під праве око, від чого він закрив обличчя руками. В цей час ззаду підбігли ще приблизно 6 хлопців і почали наносити йому удари по всьому тілу. Він зумів вирватись від них і почав тікати в сторону дороги, але хлопці його наздоганяли і повалили на дорогу, після чого продовжили наносити удари по всьому тілу. Удари вони йому наносили і руками і ногами. Хто саме бив сказати не може, оскільки закрив обличчя руками, але точно бачив серед них ОСОБА_3. Під час бійки вони до нього виражалися нецензурними словами. Бійка тривала приблизно 15 хвилин, після чого вони перестали його бити і він залишився сидіти на дорозі. В цей час він перевірив чи є на шиї золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон. Не виявивши перелічених речей, він почав просити хлопців, які наносили удари, щоб вони їх повернули. Однак на його прохання ніхто не відреагував, тільки ОСОБА_3 підійшов до нього і пригрозив побиттям. В цей час до нього підійшла сестра ОСОБА_11 зі своїм чоловіком і запитала, що сталося. Він їй відповів, що його побили і немає золотого ланцюжка з хрестиком і мобільного телефону. ОСОБА_9 вона набрала його номер телефону і телефон задзвонив в кишені курточки ОСОБА_4. Про це йому розповіла ОСОБА_11 на наступний день, яка йому принесла телефон після бійки. ОСОБА_9 прийшли його батьки і вони почали разом шукати золотий ланцюжок з хрестиком. Не знайшовши нічого вони пішли додому. Також з ними йшов ОСОБА_19, який як йому стало пізніше відомо викликав міліцію.

Відносно міри покарання потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, якщо йому буде відшкодована повністю матеріальна та моральна шкода то він до підсудніх претензій не має, а якщо не буде відшкодовано то просить суд карати їх суворо.

- показами потерпілого ОСОБА_7, який суду пояснив, що приблизно о 03 год. 05 квітня 2010 року, коли він разом з дружиною відпочивав, то почув шум біля свого будинку. Двоє невідомих чоловіків розмовляли між собою на підвищених тонах, при цьому нецензурно висловлюючись. Його дружина вийшла і попросила їх відійти дальше, щоб вони не розбудили їхнього сина ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_7. Однак на її слова вони відреагували нецензурною лайкою і після цього він вийшов з будинку, щоб попросити їх піти геть від їхньої хати. На прохання вони не відреагували, а навпаки почали ще гірше кричати та погрожувати фізичною розправою. ОСОБА_9 один з них сказав, щоб ОСОБА_7 підійшов поговорити. Причини їхньої поведінки йому не відомі. Він з дружиною багаторазово просили їх заспокоїтись і йти собі далі, однак вони не слухали. Він відразу зрозумів, що вказані особи перебувають у нетверезому стані і не хотів з ними мати ніяких відносин. ОСОБА_9 один з них намагався зайти на їхнє подвіря і витягнути палицю з огорожі, але не зміг. Після цього він разом з товаришем підійшли до нього і почали наносити удари руками і ногами по всьому тілу. Побиття тривало приблизно 5-10 хвилин, і коли його дружина почала кричати, то вони порозходились. Наносячи удари, він декілька разів відмахнувся, однак нікого не бив. ОСОБА_9 вони пішли до хати, щоб заспокоїти дитину, яка плакала. Від своєї дружини він дізнався, що нападниками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відносно міри покарання покладається на думку суду.

- показами свідка ОСОБА_8, який суду пояснив, що 04.04.2010 року він був разом із своєю дружиною Маряною в Народному домі, що в с. Смільна, на дискотеці. Приблизно о 24 год. вони вирішили піти додому і вийшовши з клубу, побачили бійку, в якій брали участь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ще декілька невідомих хлопців. Перед бійкою він бачив, що ОСОБА_5 бігав за Нестором бо думав, що той йому порізав колеса в машині. Участі у бійці він не брав, а пішов із своєю дружиною додому.

- показами свідка ОСОБА_11, яка суду пояснила, що 04.04.2010 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_21 були на дискотеці в Народному домі в с. Смільна. ОСОБА_9 вечора вона бачила ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в клубі, які також танцювали. Вечір проходив без будь-яких конфліктів. Коли дискотека закінчилась, це було біля 01 год. 05 квітня 2010 року, вони з чоловіком йшли додому. Йдучи додому, вони побачили її брата ОСОБА_5, який сидів на дорозі. Вона підійшла до нього та запитала, що трапилось, на що він їй відповів, що його побили хлопці і забрали мобільний телефон та золотий ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_22 попросив її, щоб та набрала його номер телефону. Коли пішли гудки, то вона почула, що телефон дзвонить в курточці ОСОБА_4 і підійшла до нього, щоб забрати телефон. Вона йому сказала, щоб він їй віддав телефон, однак він цього не хотів робити, а виражався нецензурною лайкою. ОСОБА_22 ОСОБА_11 сказала, що це телефон ОСОБА_5 і він запхав руку в кишеню і дістав його, після чого він випав з руки на землю. Вона підняла даний телефон і віднесла його своєму братові ОСОБА_5. Після цього пішла з чоловіком додому. Самої бійки вона не бачила.

- показами свідка ОСОБА_10, яка суду пояснила, що приблизно 03 год. 05 квітня 2010 року, коли вона разом з чоловіком спала вдома, то почула шум біля свого будинку. Двоє невідомих чоловіків розмовляли між собою на підвищених тонах, при цьому нецензурно висловлюючись. Вона вийшла на вулицю і зробила їм зауваження, щоб вони не розбудили дитину, на що вони почали до неї кричати виражаючись непристойними словами. Після цього вийшов її чоловік ОСОБА_7 і ще раз попросив їх заспокоїтись, на що вони бурно відреагували і погрожували фізичною розправою. Так як вони були в нетверезому стані, то їм було все рівно що вони до них говорять. Один з хлопців, хто саме не бачила, бо було темно, сказав, щоб ОСОБА_7 підійшов до них поговорити, але він відмовився, на що один з них підійшов до огорожі і намагався витягти палицю. Так як був нетверезий, йому це не вдалось. ОСОБА_4 з ОСОБА_3 почали наносити удари її чоловікові по всьому тілу руками і ногами. Її чоловік нікому удари не наносив, а тільки просив заспокоїтись, так як почала плакати дитина. Коли вона втрутилась в бійку, то вказані особи перестали наносити удари і вони з чоловіком пішли в дім. Роман зачинив двері, при цьому вищевказані хлопці ще кричали за ним. ОСОБА_22 вона сказала, що викличе міліцію і вони пішли.

- показами свідка ОСОБА_23, який суду повідомив, що о 2 год. 05.04.2010 року він вийшов з приміщення клубу, для того щоб перекурити та побачив бійку на дорозі. Хто саме бився він не бачив, тому вирішив підійти до них. Коли підійшов, то на землі лежав ОСОБА_5 і кричав, що в нього болить нога. Хлопці, які стояли біля нього пропонували йому поїхати в лікарню, але він відмовився. Хто саме це був, не памятає. Після цього він підійшов до ОСОБА_3, який стояв на дорозі, і запитав в нього що сталось, на що він йому відповів, що побився з ОСОБА_5. Причину побиття йому не відомо. ОСОБА_22 він пішов додому.

- показами свідка ОСОБА_24, який суду повідомив, що 04.04.2010 року він був у Народному дому, що в с. Смільна, Дрогобицького р-ну, Львівської області на дискотеці, де танцював та розважався із своїми друзями. Приблизно о 01 год. 30 хв. 05.04.2010 року він вийшов з приміщення Народного дому і побачив скупчення людей, до натовпу він не підходив, а відразу сів на свій мотоцикл та зібрався їхати додому. До нього підійшов ОСОБА_3 і попросив його підвести. Так як вони проживають в одному селі, то він погодився. По дорозі вони також зустріли ОСОБА_4, якого підібрали і він також поїхав з ними. Проїхавши приблизно 1 км., мотор заглох і вони зупинились, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 відійшли в сторону, а він залишився ремонтувати мотоцикл. Вони підійшли до одного з будинку і про щось розмовляли, суті їхньої розмови він не чув, тому що було чути тільки нецензурні слова. Через деякий час з вказаного будинку вибіг невідомий мені хлопець, який щось кричав і між ними завязався конфлікт, який тривав приблизно 10 хвилин. Він в цей час ремонтував мотоцикл і на це уваги не звертав. Також чув, що з будинку виходила жінка, яка також кричала до ОСОБА_3 з ОСОБА_4. Коли відремонтував мотоцикл, то крикнув до них, що їде додому і якщо вони хочуть, щоб він їх підвіз, то хай сідають. Коли ОСОБА_4 сідав на мотоцикл, то впав і в нього почала текти кров з носа, але він сказав, що нічого серйозного не сталось і вони поїхали додому. Приїхавши в с. Залокоть, він висадив їх на дорозі, а сам поїхав додому.

- показами свідка ОСОБА_19, який суду повідомив, що 04.04.2010 року він був на дискотеці в Народному домі с. Смільна, Дрогобицького району, Львівської області. На дискотеці він був разом із своїм товаришем ОСОБА_5, де вони відпочивали. Приблизно о 01 год. 05.04.2010 року він вийшов з приміщення Народного дому, щоб покурити і побачив на дорозі скупчення людей. Коли підійшов, то побачив, що його товариша ОСОБА_5 бють невідомі особи. Скільки їх там було точно сказати не може, приблизно 3-5 чоловік. Коли він підійшов, то ОСОБА_5 лежав на землі і двоє хлопців наносили йому удари. Нікого з осіб, які наносили удари він не знає, так як проживає в м. Борислав, а в с. Смільна приїжджає до своєї бабусі дуже рідко. Бійка тривала приблизно 10-15 хвилин. В цей час він стояв збоку, так як не хотів влазити у бійку, щоб і його не побили і тому зателефонував в міліцію, щоб приїхали правоохоронці і у всьому розібрались. Коли бійка закінчилась, то він підійшов до ОСОБА_5, який лежав на землі і допоміг йому підвестись, після чого зателефонував до його батьків і повідомив, що ОСОБА_5 побили. Через 30 хвилин прийшли батьки ОСОБА_5, які забрали його додому і він пішов разом з ними.

- показами свідка ОСОБА_25, даними на досудовому слідстві, де він показав, що 05.04.2010 року близько 02 год. на мобільний телефон його дружини зателефонувала односільчанка ОСОБА_26 і повідомила, що їхнього сина побили поблизу Народного дому, що в с. Смільна. Відразу після дзвінка вони з дружиною побігли до клубу подивитись, що сталось. Прийшовши туди, він побачив багато людей, серед яких знайшов свого сина ОСОБА_27, і почав в нього запитувати що трапилось, на що той відповів, що його побили і забрали золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон. Однак мобільний телефон він знайшов за допомогою ОСОБА_11, яка передзвонивши по номеру стартового пакета виявила його в кишені у ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9. Після цього вони почали пошуки втрачених речей, однак не знайшовши нічого пішли додому.

а.с. 56-58

- показами свідка ОСОБА_28, даними на досудовому слідстві, де вона показала, що 05.04.2010 року біля 02 год. до неї на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_26 і повідомила, що поблизу Народного дому побили її сина. ОСОБА_22 вона разом із своїм чоловіком побігла туди. Прибігши, вона побачила багато людей, яких не розпізнала через темряву. Коли підійшли до сина, то почали розпитувати, що сталось, на що він відповів, що його побили та під час даної бійки забрали золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон марки «Нокія». Телефон йому допомогла повернути ОСОБА_11, яка зателефонувала на його номер і дзвінок пролунав з кишені курточки ОСОБА_4. Оглянувши сина, вони з чоловіком пішли шукати зниклі речі, але не знайшовши нічого, пішли додому. Після того як прийшли додому, то побачили, що їхній син ввесь побитий і на наступний день звернулись за медичною допомогою.

а.с.68-70

- показами свідка ОСОБА_29, даними на досудовому слідстві, де вона показала, що 04 квітня 2010 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 були на дискотеці в Народному домі. Приблизно о 22 год. ОСОБА_3 приїхав в село і з ним був його товариш ОСОБА_4. Коли ОСОБА_3 підійшов до неї, то в цей час вона розмовляла з ОСОБА_5, з яким вона раніше навчалась в одному класі. Микола запитав як у неї справи і де її чоловік, після того зробив зауваження чому вона розмовляє з хлопцями, якщо в неї є чоловік. Вона зрозуміла, що він нетверезий і запропонувала йому піти в приміщення Народного дому. Ніякого серйозного конфлікту в цей момент не було. На дискотеці вони танцювали і розважались. Приблизно о 01 год. 05 квітня 2010 року вони з чоловіком вирішили піти додому, і вийшовши з приміщення клубу побачили, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 бігають і кричать, хто проколов колеса, після чого один з них, точно не пригадує, підбіг до її чоловіка і вдарив кулаком в обличчя. Вона перелякалась і почала кричати, припиняючи бійку. ОСОБА_22 вони вирішили піти додому, однак завязалась бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Причина їхнього конфлікту їй не відома, також вона не бачила хто перший наніс удар. До бійки підключилось ще декілька хлопців, однак їх вона бачила вперше. Бійка тривала 15-20 хвилин і було дуже багато людей, які намагались припинити дану бійку, розтягували хлопців в різні сторони. Так як на той час вона була вагітна, то сильно налякалась і попросила чоловіка піти геть, що вони і зробили.

а.с. 132-134

- показами свідка ОСОБА_30, даними на досудовому слідстві, де він показав, що 04.04.2010 року він був у Народному дому, що в с. Смільна, Дрогобицького р-ну, Львівської області на дискотеці, де танцював та розважався із своїми друзями. Приблизно о 24 год. цього ж дня він поїхав разом із своєю дівчиною ОСОБА_31 до неї додому. ОСОБА_12 він пробув приблизно одну годину, після чого повернувся до клубу. Коли підїхав, то побачив ОСОБА_5, який сидів на дорозі і до нього підійшли його батьки. В цей час він сидів в машині і до нього підбіг невідомий хлопець і сказав, щоб він підійшов до мами ОСОБА_5, що він і зробив. Підійшовши, вона стала до нього кричати і погрожувати, що посадить в тюрму, за те що він побив її сина. Він їй пояснив, що нікого не бив і що його взагалі під час бійки не було. Після цього він повернувся в машину і поїхав додому.

а.с. 143-144

- показами свідка ОСОБА_32, даними на досудовому слідстві, де він показав, що 04.04.2010 року він був у Народному дому, що в с. Смільна, Дрогобицького р-ну, Львівської області на дискотеці, де танцював та розважався із своїми друзями. Біля 01 год. 30 хв. 05.04.2010 року він знаходився в приміщенні клубу і хтось забіг та почав кричати, що на вулиці бійка. ОСОБА_22 він вирішив піти і подивитись. Коли вийшов, то побачив скупчення людей біля дороги. На дорозі лежав невідомий йому хлопець і кричав, що в нього болить нога. Він запропонував йому поїхати в лікарню в смт. Підбуж, але той відмовився. Він ще декілька хвилин стояв на дорозі, після чого сів в машину до ОСОБА_30 і вони поїхали додому.

а.с. 149-150

- Протоколом явки з повинною ОСОБА_3 від 11.01.2011 року, згідно якого ОСОБА_3 зізнався у скоєному злочині.

а.с. 74

- Протоколом явки з повинною ОСОБА_4 від 11.01.2011 року, згідно якого ОСОБА_4 зізнався у скоєному злочині.

а.с. 75

- Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 13.01.2011 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 відтворив обстановку та обставини вчинення щодо нього злочину.

а.с. 124-126

- Протоколами очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 17.01.2011 року, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтвердили свої покази.

а.с. 135-136

- Протоколом огляду місця події від 06.04.2010 року, з якого відомо, що оглядається місце вчинення злочину.

а.с 9-12

- Висновком експерта № 18 від 15.01.2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя.

а.с. 86-87

- Висновком експерта № 32 від 17.01.2011 року, згідно якого у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя.

а.с.102-104

- Висновком експерта № 34 від 17.01.2011 року, згідно якого у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень.

а.с.120-121

- Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не знаходиться на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. а.с. 209-218

- Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він не знаходиться на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

а.с. 219-229

Дослідивши зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість підсудніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю і вважає, що їхні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України, оскільки вони вчинили умисні протиправні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку вчинені групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 Про судову практику в справах про хуліганство, судам необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з'ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди зобов'язані як установлювати вину підсудних та призначати їм справедливе покарання, так і вживати всіх необхідних заходів для повного відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а також з'ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

При призначенні покарання підсуднім по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого, а такого переконання в суду немає.

При призначенні покарання підсудньому ОСОБА_3, суд враховує обставини злочину, його наслідки, характер та ступінь участі підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та повторність злочину. Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться.

При призначенні покарання підсудньому ОСОБА_4, суд враховує обставини злочину, його наслідки, характер та ступінь участі підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та повторність злочину. Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться.

При цьому враховуються вимоги п.п. 2-5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання (із наступними змінами).

Суд вважає, що підсуднім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст. 296 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для їхнього виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішені цивільного позову, суд виходить з того, що підсудні заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, синця на лівій очниці, в правій завушній області, лівій дельті лівого коліна, осадження шкіри нижньої губи рота, лівого колінного суглоба, вищерблення першого різця на верхній щелепі зліва, які згідно висновку експерта №18 від 15.01.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя і з приводу чого потерпілому надавалася медична допомога в лікарні де під час та після лікування він змушений був витрачати кошти на придбання ліків, проходити обстеження, здавати аналізи та відновлівати здоровя в інших лікувальних закладах, а також витрачати кошти на дорогу до лікувальних закладів.

Суд не знаходить підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2500 вартості хрестика та ланцюжка, а також хрестика в сумі 200 грн.., оскільки у відповідності до Постанови від 24.01.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ст. 187 ч.2 КК України відмовлено на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України, за відсутністю ознак злочину. В даній постанові слідчий чітко вказав, що потерпілий ОСОБА_5 не бачив та не відчував як саме зникли його речі, зауважив, що вони могли випасти під час нанесення йому тілесних ушкоджень. Ніхто із свідків золотого ланцюжка з хрестиком не бачив. Що також підтвердилося в судовому засіданні. Дана постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась та є чинною.

Цивільний позов слід задоволити частково, стягнувши солідарно з підсудніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2609 грн. 10 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн., що на погляд суду відповідатиме ступеню морального страждання потерпілого, а всього 3609 грн. 10 коп..

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 місяців обмеженняння волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на нього такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу криміналь-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишити попередню- підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеженняння волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на нього такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу криміналь-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишити попередню- підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути солідарно з підсудніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2609 грн. 10 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього 3609 грн. 10 коп..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар