Провадження № 1-кп/750/427/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пінська, Брестської області,
Білорусії, українця, громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, одруженого, працюючого
двірником ЖРЕД «Поліська», не судимого в силу ст. 89
КК України, зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -
У результаті зіткнення водій велосипеда ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення ЧМЛ № 2, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у медичному закладі.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 545 від 31.07.2015 року, смерть ОСОБА_9 настала від набряку головного мозку, який виник внаслідок черепно-мозкової травми із переломами кісток черепа та забоями головного мозку. Виявлений при судово-медичній експертизі комплекс тілесних ушкоджень має прямий причинний зв`язок із настанням смерті.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3; 2.3 (б), 2.9 (а), 10.11 Правил дорожнього руху, що перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю та повністю підтвердив обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої загинув потерпілий. Заявлений потерпілими позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково. У скоєному щиро кається.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у суді показали, що загиблий ОСОБА_9 був їх батьком. Вони можуть охарактеризувати його тільки з позитивної сторони, він їм постійно у всьому допомагав, і його смерть для них велика втрата. Заподіяна потерпілій ОСОБА_6 матеріальна шкода повністю відшкодована обвинуваченим. Заявлений ними позов про відшкодування моральної шкоди підтримують і просять його задовольнити в повному обсязі. Наполягають на призначенні обвинуваченому суворої мірі покарання.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченого та потерпілих, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України, як дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, його ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винного, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику з місця роботи, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди та наявність обставини, яка обтяжує таке покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наявність даних про перебування його на обліку в наркологічному диспансері з 26.09.2006 року з приводу: психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, думку потерпілих та їх представника, які наполягали на призначенні суворої міри покарання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, передбачений санкцією статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи фактичні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та думку учасників процесу, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_8 під час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне застосовувати до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Розмір відшкодування моральної шкоди судом визначається з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнали позивачі, тяжкості вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлювання попереднього стану, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також майнового стану обвинуваченого.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, в зв`язку з чим та відмовилась від заявленого позову про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне закрити провадження в цій частині.
Процесуальні витрати в сумі 2086 грн. 92 коп., пов`язані з проведенням по справі судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди закрити.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1