Справа № 464/9992/14-к
пр.№ 1-в/464/1017/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2014 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за поданням Львівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Адміністрація ЛВК № 48 спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням про застосування до ОСОБА_3 ст.81 КК України, оскільки наявні усі правові підстави для цього.
Заслухавши пояснення засудженого, який просить умовно-достроково звільнити від відбування покарання, пояснення установи виконання покарань, який підтримав подання та думку прокурора, який заперечував проти задоволення такого, оскільки відсутні обставини, передбачені ст.81 КК України, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходжу до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`яснень п.п.2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці. Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
На день розгляду справи засуджений відбув 02 роки 09 місяців 29 днів, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 01 рік 02 місяці 01 день.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (вирок суду від 12.03.2012) який відносить до тяжкого злочину у відповідності до ст.12 цього Кодексу.
Разом із тим, із матеріалів справи встановлено, що засуджений був раніше неодноразово судимий, за вчинення, зокрема тяжких злочинів за які звільнявся, у тому числі, умовно-достроково, однак до зняття чи погашення судимості знову вчинив тяжкий злочин; разом із тим, під час перебування в установі виконання покарань вимоги порядку відбування покарання не порушував, до праці не залучався у зв`язку із скороченням робіт на виробництві, приймає участь у програмі диференційного впливу на засуджених, до навчання не залучався, з рідними підтримує зв`язок шляхом листування та побачень, по відношенню до засуджених товариський, безконфліктний, 01.04.2013, 23.08.2013заохочувався (подяки правами начальника установи), висловлює чіткі наміри на життя.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, хоча два рази, у 2013 році рази, за весь час відбування покарання заохочувався, зокрема, однак такі заохочення не вказують на його виправлення, як на підставу застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України; порушив розпорядок дня у 2012 році, хоч таке стягнення погашено у встановленому порядку, а відтак, вивчивши ретельно особу засудженого судом не встановлено критеріїв, що останній сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому, приходжу висновку, що ОСОБА_3 необхідно відмовити в умовно-достроковому звільненні, а подання залишити без задоволення.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

у поданні Львівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1