печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., за участю секретаря Скрибка А.В., сторін кримінального провадження - прокурора Донченко В.І., захисника Грицюка В.В., підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції провадження за клопотанням адвоката Грицюка Віктора Вікторовича в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Грицюк Віктор Вікторович звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ч. 1 ст. 201 КПК України, в якому просить змінити підозрюваному ОСОБА_2 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що встановлений ч. 9 ст. 156 КПК України в редакції 1960 року граничний строк тримання ОСОБА_2 під вартою на досудовому слідстві закінчився ще 02.01.2013, з цього часу ОСОБА_2 утримується під вартою без відповідного судового рішення, яке б передбачало тримання останнього під вартою на стадії досудового розслідування. Окремо захисник акцентує увагу на тому, що на теперішній час в кримінальному провадженні відсутні обставини, з якими закон пов'язує необхідність застосування до особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ОСОБА_2 знаходиться в Київському слідчому ізоляторі № 13 більше п'яти років, за цей час істотно погіршився стан його здоров'я і подальше його утримання під вартою не викликано необхідністю, а міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спроможна забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши пояснення захисника в обґрунтування заявленого клопотання, підозрюваного ОСОБА_2, який підтримав клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та інших повернуто прокурору для усунення недоліків, одночасно продовжено строк тримання ОСОБА_2 під вартою на 60 днів, починаючи з 28 лютого 2013 року; визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 725 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва 19 квітня 2013 року вищезазначену ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року в частині повернення обвинувального акта прокурору залишено без зміни, одночасно ОСОБА_2 продовжено строк тримання під вартою ще на 60 днів, починаючи з 28 квітня 2013 року, тобто по 26 червня 2013 року.

Відтак, посилання захисника на те, що на теперішній час ОСОБА_2 утримується під вартою за відсутності відповідного судового рішення безпідставне. Твердження захисника, що рішення про продовження строку тримання під вартою судома прийнято всупереч вимогам закону, слідчим суддею при розгляді клопотання не приймається, оскільки виходить за межі предмета судового розгляду. При розгляді клопотання в порядку ч. 1 ст. 201 КПК України слідчий суддя перевіряє наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м'який, і не вправі давати оцінку іншому судовому рішенню, тим більше суду вищестоящої інстанції, оскільки це буде порушенням засад судочинства.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув'язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв'язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зі змісту вищезазначених судових рішень слідує, що, приймаючи рішення про продовження строку тримання ОСОБА_2 під вартою на стадії досудового розслідування колегія суддів у кожному разі виходила із тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_2 за умови доведеності його вини у вчиненні злочину, даних про особу підозрюваного, розміру заподіяних збитків.

Клопотання захисника не містить і слідчим суддею при його розгляді не встановлено обставин, які би свідчили, що необхідність застосування до ОСОБА_2 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_2 за інкримінованими статтями (до 15 років позбавлення волі), конкретні обставини вчинення правопорушення, у тому числі розмір заподіяної шкоди, кількість потерпілих та наявність значного суспільного інтересу, дані про особу ОСОБА_2, який не має визначеного місця реєстрації та проживання на території України, ухилявся від правосуддя, у зв'язку з чим був оголошений в міжнародний розшук, суд вважає наявними у кримінальному провадженні ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_2 під вартою на стадії досудового розслідування.

За переконанням суду, з огляду на зазначені обставини, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 201, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката Грицюка Віктора Вікторовича в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.П. Кицюк