9 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя Запорізької області, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, з вищою освітою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.
10 серпня 2015 р. в денний час доби ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , домовилась з власником квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 щодо оренди вказаної квартири на одну добу та отримала від цієї квартири ключі. Цього ж дня приблизно о 22:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала з квартири майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: телевізор Samsung модель Series 4 LE19D450G/LE19D451G вартістю 5 500 гривень, мікрохвильову піч LG MFL 65222601 вартістю 2 000 гривень, фен Rowenta CV1 вартістю 500 гривень, а всього майна на суму 8 000 гривень.
Крім того, 10 серпня 2015 р. в денний час доби ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , домовилась з власником квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_7 щодо оренди вказаної квартири на одну добу та отримала від цієї квартири ключі. Цього ж дня приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала з квартири майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: телевізор Sharp LC-32SH130E вартістю 8 000 гривень, телевізор Oreon LED 3241 вартістю 8 000 гривень, мікрохвильову піч Samsung вартістю 2 000 гривень, електричний чайник, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, WiFi-роутер «Воля», який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, а всього майна на суму 18 000 гривень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, щиро покаялась у скоєному, надала пояснення про визнання вини та погодження з всіма обставинами скоєння кримінальних правопорушень. Пояснила, що таємно викрадала майно потерпілих, оскільки їй були потрібні кошти, вона посварилась із чоловіком та мала намір зняти квартиру на ніч, у квартирі побачила техніку та вирішила її викрасти та продати задля того, щоб прожити певний час на виручені гроші. Так само вирішила знайти другу квартиру, з якої викрала техніку та продала. За техніку загалом виручила біля 6 000 гривень. Цивільні позови потерпілих обвинувачена визнала у повному обсязі, зазначила, що потерпілому ОСОБА_6 повернула фен та має намір найближчим часом відшкодувати завдану шкоду. Просила суд не призначати покарання у вигляді позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлений ним цивільний позов на суму 7 500 гривень, пояснив, що йому було частково повернуто викрадене майно, а саме фен вартістю 500 гривень. Фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Вказав, що дійсно здав у вказаний в обвинувальному акті день та час обвинуваченій квартиру за 400 гривень на добу, наступного дня телефон в неї не відповідав, він прийшов до квартири і побачив, що в нього була викрадена техніка. Просив суд призначити справедливе покарання та врахувати, що на даний час техніка зросла у ціні, і за ці кошти він не зможе купити нову техніку.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявна розписка про отримання судової повістки. За таких обставин, суд з урахуванням думки учасників процесу, вважав за можливе розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілого ОСОБА_6 , який водночас є цивільним позивачем, та дослідженням даних про особу обвинуваченої.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 судом враховуються роз`яснення, надані у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до яких у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК України.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за епізодом, вчиненим 10 серпня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Також, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за епізодом, вчиненим 10 серпня 2015 року щодо потерпілого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочинів невеликої (ч. 1 ст. 185 КК) та середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК), спричинених наслідків кримінальними правопорушеннями заподіяна матеріальна шкода потерпілим, частково шкода відшкодована шляхом повернення потерпілому ОСОБА_6 майна на суму 500 гривень. Також суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не засуджена, має місце реєстрації та постійного проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштована, на обліку в КУ «ЗОНД» та в КУ «ОКПЛ» не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_4 заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_4 вчинила два кримінальні правопорушення, покарання останній слід призначати за правилами частини 1 статті 70 КК України.
Вирішуючи питання про те, який з передбачених ст. 70 КК України принципів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини) необхідно застосувати, судом враховуються роз`яснення, надані у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Так, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 вчинила злочини із прямим умислом з корисливих мотивів, які тяжких наслідків не завдали. В даному випадку має місце реальна сукупність злочинів, оскільки ОСОБА_4 різними самостійними діями вчинила два окремі злочини.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченої та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов, заявлений на стадії досудового розслідування ОСОБА_6 на суму 7 500 гривень, а також цивільний позов, заявлений на стадії досудового розслідування ОСОБА_7 суд вважає такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною четвертою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання обвинуваченою, яка водночас є цивільним відповідачем, цивільних позовів, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільні позови ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 1666 Цивільного кодексу України. З цих підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільних позовів, суд доходить висновку, що вищезазначені цивільні позови слід задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 7 500 гривень задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 18 000 гривень задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
-Документи на викрадене майно телевізор Sharp LC-32SH130E, телевізор Oreon LED 3241, долучені до матеріалів кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю;
-Документи на викрадене майно телевізор Samsung модель Series 4 LE19D450G/LE19D451G, мікрохвильову піч LG MFL 65222601, фен Rowenta CV1, долучені до матеріалів кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю;
-Фен Rowenta CV1 білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 за належністю;
-Посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_4 РЕВ МРВ № 1, 2 УМВС України в Запорізькій області 23 грудня 2006 р., долучене до матеріалів кримінального провадження, повернути ОСОБА_4 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1