АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/42/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, строком до 23.01.2016 р., з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КК України відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з незакінченою середньою освітою, студента 3-го курсу Київського професійного енергетичного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виховується в повній сім`ї, має постійне місце проживання, за місцем навчання у Київському професійному енергетичному ліцеї характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, а також врахувавши, що органом досудового розслідування не наведено достатніх даних того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та які б стверджували про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор вважає що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2015 р. підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю обраного судом запобіжного заходу ступеню тяжкості вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, особі підозрюваного та фактичним обставинам кримінального провадження, та просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого УП ГУ Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_10 та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає про те, що слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого, було вірно встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, однак не взято до уваги обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 кількох тяжких кримінальних правопорушень за короткий проміжок часу. Слідчий суддя, на думку прокурора, проігнорував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, які поводили себе зухвало та вчиняли злочини із застосуванням насильства щодо потерпілих. Така поведінка під час скоєння тяжкого злочину, на переконання органу досудового розслідування, вказує на схильність підозрюваного до вчинення необдуманих, спонтанних правопорушень у майбутньому.

Крім того, прокурор зазначає про те, що підозрюваний був затриманий при спробі втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків того, що останній може в подальшому ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Також, на переконання прокурора, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стане достатньою превентивною мірою для запобігання вчиненню неповнолітнім підозрюваним кримінальних правопорушень, а також вчинення в майбутньому необдуманих проступків.
Крім того, прокурор звертає увагу суду на те, що слідчий суддя застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту визначив строк дії цього запобіжного заходу до 23.01.2016, та залишив поза увагою те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2015 р. і в той же день ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, отже строк досудового розслідування закінчується 21.01.2016 р., а тому строк дії ухвали слідчого судді не повинен перевищувати зазначену межу.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017657 від 21.11.2015 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у відкритому заволодінні чужим майном (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, а також у відкритому заволодінні чужим майном (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а саме в тому, що 20.11.2015 р., приблизно о 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , разом із неповнолітнім ОСОБА_11 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи заздалегідь розподілених між собою ролей проникли у приміщення АЗС «Барс 2000», що за адресою: м. Київ, просп. Г.Ватутіна, 16, та з погрозою застосування насильства відкрито викрали з касового апарату грошові кошти в сумі 7000 грн., які належать ТОВ «Барс 2000», а також застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_12 відкрито викрали в останнього мобільний телефон «Леново А 369», вартістю 1000 грн., з сім картками оператора «Київстар», «МТС» із залишком коштів на рахунку 34 грн., «Лайф», чим спричини останньому матеріального збитку на загальну суму 1034 грн. Після чого, неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з викраденими грошовими коштами та майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_8 підозрюється також в тому, що 20.11.2015 р., приблизно о 22 год. 20 хв. разом із неповнолітнім ОСОБА_13 та невстановленими досудовим розслідуванням особами проникли до приміщення АЗС «Барс 2000», що за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 60, та з погрозою застосування насильства відкрито викрали у ОСОБА_14 з кишені 180 грн. та пачку цигарок вартістю 20 грн., чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 200 грн., у цей же час неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , а також невстановлені досудовим розслідуванням особи, помітивши на території вказаної АЗС працівника ОСОБА_15 , застосували фізичне насильство до останнього та відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 5700 грн., що належать АЗС «Барс 2000» та 200 грн., що належать ОСОБА_15 , після чого, з викраденими грошовими коштами та майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

20.11.2015 р. ОСОБА_16 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 186 КК України.

23.11.2015 р. слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_16 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк восьми років, а також з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, в їх сукупності та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому застосування відносно нього інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

23.11.2015 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено частково клопотання слідчого про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, строком до 23.01.2016 р., з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КК України
Згідно з вимогами ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання неповнолітньому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, слідчого, захисника та законного представника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що переконливих даних і доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_16 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно вливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, апелянтом не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому з урахуванням наявних в матеріалах справи, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виховується у повній сім`ї, має постійне місце проживання, за місцем навчання у Київському професійному енергетичному ліцеї характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, при вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень виконував другорядну роль, прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, може вважатись достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_16 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання неповнолітнього ОСОБА_16 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді, якою застосовано до неповнолітнього ОСОБА_16 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора з приводу того, що слідчий суддя застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту визначив строк дії цього запобіжного заходу до 23.01.2016, та залишив поза увагою те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2015 р. і в той же день ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, отже строк досудового розслідування закінчується 21.01.2016 р., а тому строк дії ухвали слідчого судді не повинен перевищувати зазначену межу.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців та у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, неповнолітньому ОСОБА_16 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 186 КК України 21.11.2015 р., що підтверджується матеріалами судового провадження.
На підставі вище викладено, колегія суддів приходить до висновку про те. що слідчий суддя допустився арифметичної помилки, при визначенні неповнолітньому ОСОБА_16 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, визначивши його до 23.01.2016 р., та вийшовши за межі двох місячного строку досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 23.11.2015 р., якою частково задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, строком саме до 19.01.2016 р.,та такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, та керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, строком до 23.01.2016 р., з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КК України відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати .
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з незакінченою середньою освітою, студента 3-го курсу Київського професійного енергетичного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби.

Визначити строк дії ухвали до 19 січня 2016 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду чи іншого органу державної влади із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзду в Україну;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Зобов`язати ОСОБА_8 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з`являтися за кожною вимогою слідчого, суду, чи іншого органу державної влади.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу апеляційного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_8 , для виконання.

Копію ухвали Апеляційного суду м. Києва вручити ОСОБА_8 негайно після оголошення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва підлягає негайному виконанню.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4