№ 1-кc/756/1773/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 листопада 2015 року

Суддя Оболонського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
13.10.2015 р. захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах свого підзахисного ОСОБА_7 , заявив відвід судді ОСОБА_5 , посилаючись на те, що його підзахисний обвинувачений у кримінальній справі ОСОБА_7 вважає, що судом у складі судді ОСОБА_5 під час попереднього розгляду справи порушуються строки досудового розгляду справи, передбачені ст. 241 КПК України (в ред. 1960 року), наслідком чого є порушення права обвинуваченого на судовий розгляд справи у розумний строк, передбаченого статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У заяві про відвід захисник зазначив, що для припинення цього порушення обвинувачений ОСОБА_7 12.10.2015 р. звернувся із письмовою скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, із зверненням до Уповноваженого Верховної Ради України та із заявою до Європейського суду з прав людини. Копії зазначених скарги, звернення та заяви захисник додав до заяви про відвід судді.

На думку захисника, викладені обставини є достатньою підставою для висновку про сумнів в об`єктивності судді під час подальшого розгляду справи, тобто достатньою підставою для відводу судді.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 заяву про відвід судді підтримали з вище наведених підстав, просять його задовольнити.

Прокурор вважає заяву про відвід такою, що не підлягає задоволенню через відсутність передбачених ст.ст. 75 76 КПК України підстав.

Суддя ОСОБА_5 , яка перебувала у відрядженні в Національній школі суддів України у період з 19.10.2015 р. по 03.11.2015 р., про час і місце розгляду заяви про її відвід була повідомлена належно, в судове засідання не з`явилася, тим самим не побажавши бути вислуханою та не побажавши дати своїх пояснень щодо заявленого відводу, діючи у межах ч. 3 ст. 81 КПК України.

Вислухавши захисника, обвинуваченого, прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 296 ч.4, ч. 121 КК України, суддя дійшов висновку про те, що обґрунтованих підстав для задоволення зави про відвід судді немає.

Суддею, розглядаючим заяву про відвід, встановлено, що 28.05.2014 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла ухвала Апеляційного суду м. Києва від 22.05.2014 року, якою підсудність кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч. 1 КК України, яка перебувала у провадженні Ленінського районного суду м. Севастополя, за заявою громадянина ОСОБА_7 визначена за Оболонським районним судом м. Києва.

При цьому до Оболонського районного суду м.Києва надійшла лише сама вищезазначена ухвала, без кримінальної справи.

Зміна підсудності відбулася на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», який набрав чинності 27 квітня 2014 року. Згідно вказаної норми у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях приписано змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд. Зокрема, щодо підсудності кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» також було передбачено, що справи, які перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, передаються судам відповідно до встановленої цим Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання ним чинності або з дня встановлення такої підсудності.

Таким чином, для належної реалізації вищезазначених приписів ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачалося, що для того, щоб Оболонський районний суд м. Києва розглянув кримінальне провадження, щодо ОСОБА_7 , спочатку необхідно було, щоб Ленінський районний суд м. Севастополя також діяв у правовому полі України, підкорявся вказаному закону передав кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до встановленої цим Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання ним чинності, тобто у строк до 7 травня 2014 року, або з дня встановлення такої підсудності, тобто у строк до 1 червня 2014 року.

Проте, Ленінський районний суд м. Севастополя, як і інші суди м. Севастополя та АР Крим з 18.03.2015 року перебувають під незаконною юрисдикцією Російської Федерації у зв`язку з анексією Кримського півострова Російською Федерацією, визнають таку юрисдикцію, діючи в її межах, не визнаючи Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» та, відповідно, не виконуючи його.

Будь-які двосторонні міжнародні договори між державами Україна та Російська Федерація на предмет порядку та механізму передачі судових справ, які перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, до інших судів на материковій частині України відсутні. Немає і багатосторонніх міжнародних договорів, які б регулювали порядок та механізм передачі судових справ із судів анексованих територій.

Конкретний порядок та механізм передачі судових справ, не передбачено і ні самим Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ні Кримінальним процесуальним Кодексом України, ні Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

На думку судді, розглядаючого заяву про відвід судді ОСОБА_5 , приписи ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» можуть бути зреалізовані тільки двома сторонами, де одна сторона судові справи передає, а інша сторона їх приймає та забезпечує їх розгляд у порядку, передбаченому Конституцією та законами України. Без виконання цього закону першою стороною, не можливе буде його виконання другою стороною, у даному випадку Оболонським районним судом м. Києва, та його суддею ОСОБА_5 .

Відтак, наведена вище норма закону носить суто декларативний характер.

Без надходження у визначеному процесуальним законом порядку у провадження судді ОСОБА_5 кримінального провадження щодо громадянина ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 296 ч.4, ч. 1 ст. 121 КК України, вказана суддя позбавлена процесуальної можливості призначити кримінальне провадження (або кримінальну справу ) у підготовче судове засідання, а потім і до судового розгляду.

За викладених обставин жодним діючим законом на суддю не покладено обов`язок самостійно витребовувати кримінальні провадження (справи) з окупованих територій.

Статтею 19 Конституції України передбачено, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, причини, з яких суддя ОСОБА_5 не призначає розгляд кримінального провадження у підготовче судове засідання, є поважними, і не пов`язані з її упередженістю чи особистою зацікавленістю у розгляді провадження, не можуть викликати сумніви у її сумлінності та професійності. Підсудність у провадженні змінено, але державою не забезпечено надходження вказаного провадження до Оболонського районного суду м. Києва для його належного розгляду у визначені законом строки.

Підстави для відводу судді ОСОБА_5 , викладені у заяві, що розглядається, не охоплюються ст.ст. 75-76 КПК України, а тому відвід не обґрунтований, заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 75 -76, 81, 82 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1