АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/382/2015. Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При секретареві ОСОБА_5 ,

За участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року, якою йому повернуто його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0001275, матеріали провадження у скарзі та матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
26 січня 2015 року, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_7 повернуто скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0001275.

На обґрунтування слідчий суддя послався на те, що скаржником не обґрунтовано та не додано до матеріалів скарги жодного підтверджуючого процесуального документу, який би вказував на те, що ОСОБА_7 є заявником, потерпілим або представником потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також пояснив йому, що за умови усунення вказаного недоліку він вправі повторно звернутися з вимогою про скасування згаданої вище постанови про закриття кримінального провадження.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати оскаржену ним постанову про закриття кримінального провадження, винесену слідчим СВ Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві і направити справу до цього рай управління внутрішніх справ для продовження досудового розслідування.

На обґрунтування апелянт зауважує, що ним не порушено строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки відомості про існування цієї постанови він отримав лише з письмової відповіді начальника Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві від 11 грудня 2014 року, яку він отримав 15 січня 2015 року, а скаргу до слідчого судді подав 18 числа того ж місяця.

Крім того, він повідомляє, що саме він, ОСОБА_7 , діючи від імені та на підставі довіреності свого довірителя ОСОБА_8 , подавав на ім`я начальника Подільського РУ ГУ МВС України заяву про вчинене кримінальне правопорушення, а тому, за законом, саме він є заявником і саме він, діючи в інтересах довірителя, вправі оскаржити постанову про закриття цього кримінального провадження. Оскільки ж слідчий суддя не витребував та не дослідив матеріали закритого кримінального провадження, остільки він і прийняв неправильне рішення про повернення скарги.

Апелянт також звертає увагу на те, що в ході досудового розслідування не були допитані особи, на яких він вказував у заяві про кримінальне правопорушення, не витребувані необхідні документи, не проведені очні ставки та не виконані інші можливі і необхідні, на його розсуд, слідчі дії, а тому і просить скасувати оскаржені ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з матеріалами провадження у скарзі, матеріалами кримінального провадження № 0001275 та додатково наданими апелянтом і прокурором відомостями, судова колегія визнає наступне.

Як видно з матеріалів закритого кримінального провадження № 0001275, ОСОБА_8 дійсно видав довіреність на ім`я ОСОБА_7 , уповноваживши його виступати від його імені, зокрема і в усіх судових установах України з правами позивача, заявника, потерпілого.

З цих же матеріалів вбачається, що заяву про кримінальне правопорушення від імені ОСОБА_8 підписав ОСОБА_7 , долучивши до неї згадану вище довіреність, отже відповідні працівники Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві обґрунтовано внесли вказані в цій заяві відомості до ЄРДР і розпочали кримінальне провадження № 0001275.

Між тим, в подальшому, відповідно до цих матеріалів, ОСОБА_8 був опитаний та допитаний як свідок, але не як потерпілий.

Більше того, матеріали вказаного кримінального провадження були встановленим порядком передані по підслідності до СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у місті Києві, і вже слідчий цього органу досудового розслідування приймав рішення про закриття кримінального провадження і виносив відповідну постанову.

Таким чином, ОСОБА_7 фактично оскаржив до слідчого судді Подільського, а не Дніпровського, як належало, району міста Києва неіснуючу постанову.

До того ж, до своєї скарги він не долучив, як видно з матеріалів провадження у скарзі, довіреності від ОСОБА_8 на право виступати від його імені, а також і відомості про саме право ОСОБА_7 бути представником потерпілого у кримінальному провадженні, адже ч.1 ст. 58 КПК України прямо передбачає, що представником у кримінальному провадженні може бути лише особа, яка у такому провадженні має право бути захисником, а, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 45 КПК України, захисником є адвокат, відомості про якого внесені до Єдиного реєстру адвокатів України та стосовно якого в цьому реєстрі не містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Оскільки такі відомості ОСОБА_7 до скарги на ім`я слідчого судді не долучив, остільки слідчий суддя прийняв законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення про повернення йому скарги з роз`ясненням права повторного звернення встановленим порядком.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2015 року про повернення йому скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0001275 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Судді: