ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1кс/201/9149/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що ним, 03 серпня 2015 року до прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву про вчинений щодо нього злочин у якій він також просив визнати його потерпілим. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 з часу відправки заяви не отримав жодного повідомлення про визнання його потерпілим, останній просив суд зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області повідомити йому про його права та обов`язки у якості потерпілого, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 56 КПК України, а також визнати його потерпілим.

Заявник у судовому засіданні доводи скарги підтримав, на її задоволенні наполягав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

З тексту скарги та пояснень скаржника ОСОБА_3 , наданих в ході судового засідання з розгляду скарги, останній, 03 серпня 2015 року, направив на адресу прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинений щодо нього злочин у якій просив визнати його потерпілим.

Частиною 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її у кримінальному провадженні у якості потерпілого.

п.1 ч.1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право бути повідомлений про свої права та обов`язки передбачені цим кодексом.

Так, ОСОБА_3 ані у поданій ним скарзі ані в ході судового засідання не надав суду як належних так і будь-яких доказів відправлення до прокуратури Дніпропетровської області заяви про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення та заяви про визнання його потерпілим.

За таких обставин не можна вважати, що прокуратурою було допущено бездіяльність та не виконано положень п.1 ч.1 ст. 56 КПК України.

Крім того, відповідно до зазначеного вище положення закону, права потерпілого наступають з моменту подання особою заяви про вчинене кримінальне правопорушення чи заяви про визнання її потерпілим. Виходячи з цього у випадку дійсності доводів заявника стосовно подання ним до прокуратури відповідних заяв, останній має статус потерпілого з моменту отримання прокуратурою такої заяви, тому його вимоги про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області визнати його потерпілим також є не вмотивованими та безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного вважаю вимоги скарги не обґрунтованими, а скаргу такою що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 56, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1