АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1478/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 615/539/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.272 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_9 від 23 березня 2015 року у кримінальному провадженні за ч.1 ст.272 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 02.03.2015р., а
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сангове Шаартузького району Республіки Таджикістан, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює керуючим фермою ПСП «Маяк» Валківського району Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -
визнано винуватим за ч.1 ст.272 КК України та йому призначено узгоджене покарання з застосуванням ст.53 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави понесені витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3075грн.
Як встановив суд, ОСОБА_9 , відповідно до протоколу засідання правління КСП "Маяк" Валківського району, Харківської області, від 04.11.1995 року №17 прийнятий в члени колгоспу та на роботу тваринником, а з 26.03.1996 року переведений на посаду завідувача МТФ та після реформування 19.03.1999 року КСП "Маяк" в ПСП Маяк" працює на посаді керуючого МТФ (молочно товарної ферми) ПСП "Маяк" Валківського району, Харківської області. Відповідно до посадової інструкції керуючого фермою, затвердженої генеральним директором ПСП "Маяк" ОСОБА_12 від 03.01.2010 в обов`язки керуючого фермою ПСП "Маяк" входить: керувати виробничо-господарською діяльністю ферми; брати участь у розробленні завдань з виробництва та продажу сільськогосподарської продукції і забезпечення їх виконання; забезпечення проведення заходів з інтенсифікації сільськогосподарського виробництва, ефективного використання трудових і матеріальних ресурсів, техніки, виробничих приміщень та інших засобів виробництва, раціонального використання і охорони земельного фонду; організація упровадження інтенсивних технологій виробництва в галузі тваринництва, передових способів вирощування продуктивних порід худоби, підвищення продуктивності праці і зниження собівартості продукції; забезпечення механізації виробничих процесів, виявлення і використання резервів підвищення продуктивності праці, розвиток раціоналізації і винахідництва; організація упровадження заходів з поліпшення організації праці, підвищення її ефективності, скорочення затрат ручної праці; домагатися економії трудових і матеріальних ресурсів на виробництво одиниці продукції; забезпечувати упровадження науково обґрунтованих норм виробітку, ефективне застосування чинного положення з оплати праці; організація обліку і складання встановленої звітності з виробничої діяльності ферми; брати участь у організації підготовки і підвищення кваліфікації кадрів; забезпечення виконання законодавства з охорони навколишнього природного середовища; добір розставлення кадрів, проведення з ними виховної роботи; контролювати додержання працівниками виробничої і трудової дисципліни, правил і норм охорони праці, виробничої санітарії та протипожежного захисту. Згідно з цією ж посадової інструкції ОСОБА_9 несе відповідальність: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, а також за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю та адміністративним законодавством України; за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за завдання матеріальної шкоди - в межах визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України. Крім того, при виконанні своїх службових обов`язків керуючий МТФ ПСП "Маяк" ОСОБА_9 зобов`язаний знати та дотримуватися вимог ст.13 Закону України "Про охорону праці", ст.153 Кодексу законів про працю України, НПАОП 0.00-8.24-05 "Перелік робіт з підвищеною небезпекою", НПАОП 01.2-1.10-05 "Правила охорони праці у тваринництві. Велика рогата худоба", Інструкції з охорони праці під час догляду за тваринами №15 ПСП "Маяк", затвердженої генеральним директором ПСП Маяк" ОСОБА_12 від 12.03.2003.
Незважаючи на те, що вказані вимоги законодавчих та нормативно-правових актів ОСОБА_9 були достовірно відомі, він, маючи достатній досвід роботи за спеціальністю, а також спеціальні знання в області охорони праці, не організував роботу у відповідності із інструкціями та положеннями про охорону праці, що є умовою попередження аварій та нещасних випадків на виробництві.
Внаслідок неналежного відношення до виконання своїх посадових обов`язків, ОСОБА_9 , грубо порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, допустив злочинну недбалість, не передбачив можливості настання суспільно небезпечних наслідків внаслідок свого діяння (дії або бездіяльності), хоча міг та повинний був передбачити негативні наслідки своїх дій у вигляді настання виробничого травматизму.
Так, 14 вересня 2012 року ввечері головний зоотехнік ОСОБА_13 надала усну вказівку твариннику ПСП "Маяк" ОСОБА_11 прибути 15 вересня 2012 року на пасовище поблизу с. Михайлівка, Валківського району, Харківської області, для випасу молодняка великої рогатої худоби, в стаді якої випасався бик запліднювач. Близько 10 год. 00 хв. 15 вересня 2012 року ОСОБА_11 , визначений на виконання робіт тваринника на МТФ ПСП "Маяк", наказом генерального директора вищезазначеного підприємства №14-к від 13 березня 2012 року, за вказівкою головного зоотехніка ОСОБА_13 на пасовищі поблизу с.Михайлівка, Валківського району, Харківської області, здійснював випас молодняка великої рогатої худоби в стаді якого знаходився бик запліднювач, при цьому проявив неуважність випустив з поля зору бика запліднювача, який напав на нього, що привело до настання тілесних ушкоджень виробничої травми, згідно висновку судово-медичної експертизи №30-Ва ж/13 від 21.03.2014 ОСОБА_11 були заподіянні наступні тілесні ушкодження: уламковий перелом нижньої третини діафіза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, рвано-забиті рани на обличчі, на правому стегні, які утворилися в результаті ударної, ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, який не відобразив особливості своєї травмуючої поверхні в пошкодженнях і не виключено, що були отримані в строк і за обставин, зазначених ОСОБА_14 , можливо в результаті ударів, нанесених великою рогатою худобою. За ступеням тяжкості закритий уламковий перелом нижньої третини діафіза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров1я. За ступенем тяжкості рвано-забиті рани - це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я. При цьому, тваринник ОСОБА_11 під час виконання роботи грубо порушив вимоги ст.14 Закону України "Про охорону праці"; п.п. посадової інструкції тваринника, а саме: працівник повинен дбати про особисту безпеку і здоров`я в процесі виконання будь-яких робіт.
В той же час керуючий фермою ОСОБА_9 не забезпечив виконання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, норм і правил техніки безпеки та праці і не виконав приписів своєї посадової інструкції, не проконтролював за тим, що в стаді з коровами та молодняком знаходився бик, чим грубо порушив: вимоги ст.13 Закону України "Про охорону праці", де вказано: "Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:
-створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, в також контролює їх додержання;
-розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;
-забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;
-впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;
забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;
-забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;
-організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень /мов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно - правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;
-розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;
- здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;
-організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;
-вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.
Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
- вимоги п.13.4.68 НПАОП 01.2-1.10-05 "Правила охорони праці у тваринництві. Велика рогата худоба", де вказано: "Бугаїв та не кастрованих бичків на відгодівлі не дозволяється пасти в одному стаді з коровами та молодняком. Бугаїв м`ясних порід можна випасати у м`ясному стаді на пасовищах, віддалених від населених пунктів;"
- вимоги п.3.2.9 "Інструкції з охорони праці під час догляду за тваринами №15", де вказано: "Не виводьте на прогулянку бугая-плідника одночасно з коровами;"
- вимоги Посадової інструкції керуючого фермою, а саме: не проконтролював за тим, що в стаді з коровами та молодняком знаходився бик.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
23 березня 2015 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення сторін у відповідності до вимог ст.471 КПК України, згідно з якою ОСОБА_9 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_11 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.272 КК України, розміру шкоди, спричиненої підозрюваним і її відшкодування, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_9 у вигляді штрафу, розміром сто неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить тисячу сімсот гривень.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. Вказує, що безпосереднім об`єктом у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.272 КК України, є суспільні відносини, що забезпечують безпеку праці при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, в той час як угода про примирення відповідно до ч.3 ст.469 КПК України може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи тощо і не зачіпає публічні інтереси. Як вказує апелянт, спричинена протиправними діями ОСОБА_9 шкода потерпілому ОСОБА_11 є проявом посягання на основний об`єкт суспільні відносини в сфері безпеки праці при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, з огляду на що вважає укладання угоди у даному випадку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області з викладених в ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в частині необхідності скасування вироку з тих підстав, що угода про примирення не була укладена добровільно, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати його загальним засадам, до яких, окрім інших, відносяться принципи законності та змагальності стороні, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.5 ст.474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Однак, в порушення вимог ст.474 КПК України, судом першої інстанції під час судового засідання у даному кримінальному провадженні не додержано загального порядку судового провадження на підставі угоди.
Так, суд не з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_9 , чи цілком він розуміє свої права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення, як це передбачено вимогами ч.5 ст.474 КПК України, а в потерпілого чи розуміє він наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Також, судом не були з достатньою повнотою з`ясовані обставини укладання угоди, що могло вплинути на прийняття рішення щодо її затвердження із врахуванням вимог п.4 ч.7 ст.474 КПК України. Як було встановлено апеляційним судом з пояснень обвинуваченого у судовому засіданні, останній вимушений був підписати угоду про примирення з потерпілим внаслідок того, що протягом тривалого часу, з 2009 року йому постійно доводилось прибувати за викликом до органу досудового розслідування, долаючи значну відстань, що доставляло йому певні незручності, у зв`язку з чим він був готовий дати свою згоду на будь-які процесуальні дії, які б пришвидшили закінчення кримінального провадження щодо нього, а тому підписав надані слідчим документи, не розуміючи їх суть. Такі обставини викликають сумнів у добровільності укладання угоди про примирення.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд затвердив угоду про примирення та постановив вирок на підставі цієї угоди, не з`ясувавши, всупереч вимогам п.3 ч.7 ст.474 КПК України, чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в той час як в даному випадку необхідно було з`ясувати обставини, передбачені ст.49 КК України.
Враховуючи істотність допущених порушень вимог КПК України при укладанні угоди та здійсненні судового провадження на підставі угоди, вирок суду підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_9 поверненню для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, в ході якого слід належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі заступника прокурора Харківської області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 474 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 травня 2015 року, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_9 від 23 березня 2015 року у кримінальному провадженні за ч.1 ст.272 КК України, а ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5