Провадження № 1-кп/734/193/15 Справа № 734/3578/15-к
іменем України
11 листопада 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
із участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мени Чернігівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого викладача циклової комісії водіння та технічної підготовки військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , військове звання майор, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наказом № 18 від 16 лютого 2015 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 зарахований до складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду викладача циклової комісії військово-спеціальних дисциплін, ВОС-041. За наказом № 540 від 30 червня 2015 року командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_4 призначений на посаду старшим викладачем циклової комісії водіння та технічної підготовки. Відповідно до наказу № 629 від 3 серпня 2015 року командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_4 присвоєне чергове військове звання - майор. За Указом № 303/2014 від 17 березня 2014 року виконуючого обов`язки Президента України оголошена часткова мобілізація в Україні та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє до цього часу.
Із 1 вересня 2015 року до 15 вересня 2015 року та із 21 вересня 2015 року до 6 жовтня 2015 року ОСОБА_4 із хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст.ст. 17 і 65 Конституції України, та виданих у їх розвиток законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності і без поважних причин був відсутнім на службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 , чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вище вказаних вимог військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 із 1 вересня 2015 року до 15 вересня 2015 року та із 21 вересня 2015 року до 6 жовтня 2015 року самовільно залишав місце служби в умовах особливого періоду. ОСОБА_4 добровільно повернувся до місця несення служби - до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Під час незаконного залишення місця служби ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав таку можливість, тобто самовільно залишив місце служби, в умовах особливого періоду.
Таким чином, майор ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , із 1 вересня 2015 року до 15 вересня 2015 року та із 21 вересня 2015 року до 5 жовтня 2015 року в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив місце несення служби. Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини майор ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав таку можливість.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав і показав, що, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із 1 вересня 2015 року до 15 вересня 2015 року та із 21 вересня 2015 року до 5 жовтня 2015 року, не одержавши дозволу начальника, самовільно залишив місце несення служби із-за своєї недисциплінованості. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини, щире каяття у вперше вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення у разі не подання апеляції. Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Суддя