Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-116/2010 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

прокурора Ряднини В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 травня 2010 року близько 21 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна та незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливою метою, прийшов до господарства ОСОБА_2, що розташоване в с. Коновалівка Машівського району Полтавської області, де шляхом виставлення віконної рами проник до будинку та знайшов дипломат, в якому як йому відомо, знаходився запасний ключ до автомобіля, яким він і заволодів, пошкодивши запірні пристрої дипломату. Крім того, помітивши в дипломаті золоту печатку 585 проби, вагою 7, 16705 г - вартістю 300 грн./1г, на загальну суму 2150, 12 грн., та у шухляді серванту 20 грн. у нього виник умисел на їх викрадення, який він і реалізував, тобто таємно викрав і розпорядився ними на власний розсуд. Вказаною крадіжкою ОСОБА_1 спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2170, 12 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_1, взявши в будинку ключі від приміщення гаража, який розташований на території подвіря вказаного господарства, проник в середину. Але, не маючи змоги безпечно виїхати з приміщення гаража, ОСОБА_1, застосовуючи фізичну силу, виштовхав автомобіль НОМЕР_1 на територію подвіря і, спробував запустити двигун, однак свої злочинні дії до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як зламав замок запалення, після чого з місця злочину зник. Даними злочинними діями потерпілому ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля було завдано матеріальної шкоди на суму 4 855, 54 грн.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні як і цивільний позов ОСОБА_2 визнав повністю і пояснив суду, що близько 2 місяців проживав у сімї потерпілого. 22.05.2010р. разом зі знайомими добре випив, після чого повернувся додому, і разом з сімєю потерпілого пішли в гості. Через деякий час він повідомив потерпілого, що сходить до свого знайомого Славіка, але по дорозі, вирішив покататися на належному ОСОБА_2 автомобілі та пішов додому. Оскільки ключа від будинку на попередньому місці не знайшов, а тому виставив раму одного з вікон і проник в середину. На трюмо помітив ключі від гаража, в серванті узяв 20 грн., після чого в дипломаті знайшов запасний ключ від автомобіля, і заволодів золотою печаткою, яка була там же, та пішов до гаража. Зайшовши в середину, сів в автомобіль, завів його, але побоявшись, що не виїде з гаража заглушив. Після цього, виштовхав машину з гаража у двір, потім відкрив ворота на вулицю, але почувши чийсь голос, злякався і пішов, а в той же день був затриманий працівниками міліції. В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчинених злочинах, суд вважає, що його винність підтверджуються наступною сукупністю доказів:

Згідно рапорту чергового Машівського РВ, 22.05.2010р. від ОСОБА_2 надійшло телефонне повідомлення про викрадення невідомими особами з його будинку золотої печатки та намагання заволодіти належним йому автомобілем Ауді ( а.с. 8 ).

У своїй заяві до органів міліції від 23.05.2010р. ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності особу, яка 22.05.2010р. з його будинку викрала 20 грн., золоту печатку вагою 15 г та намагалася заволодіти автомобілем НОМЕР_2 ( а.с. 10 ).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що підсудний проживав у його будинку з донькою його співмешканки з листопада 2009р. до 07.03.2010р., потім був десь відсутній, повернувся 14-15.05.2010р., просився ще пожити, але оскільки, він, потерпілий, відмовив, то ОСОБА_1 пообіцяв через 2-3 дні поїхати. 22.05.2010р. Сергій повернувся додому напідпитку і близько 19.30 год. разом з ним, потерпілим, його співмешканкою ОСОБА_3, та її донькою пішли в гості до друзів. Близько 21 год. Сергій сказав, що сходить до свого знайомого Славіка і повернеться, але так і не прийшов. Десь через 1, 5 год. вони пішли додому, і прийшовши помітили, що ворота відкриті, машина наполовину вигнана з гаража, в будинку вікно лежало на столі, був відкритий сервант з якого зникло 20 грн. В сараї знайшов дипломат, в якому зберігав документи, запасні ключі від автомобіля та золоту печатку, яка зникла. Цивільний позов підтримує, на суворій мірі покарання підсудному не наполягає.

23.05.2010р. під час огляду місця пригоди було встановлено, що біля відкритих дверей гаража знаходиться автомобіль Ауді-100. При огляді будинку встановлено, що місцем проникнення є вікно в кухню, обстановка в будинку не порушена. В подальшому при огляді господарства на дверній ручці одного сараю виявлена звязка ключів, при огляді іншого приміщення сараю на підлозі виявлено дипломат з кодовими замками, який відчинений та має пошкодження деревяної основи біля 2 запірних пристроїв. В ході огляду вилучено ряд речових доказів: 7 відрізків липкої стрічки зі слідами рук та зафотографований слід взуття з металевого листа, що знаходився біля вікна в будинку ( а.с. 14-23, 46 ).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що підсудний дійсно проживав у них, з її дочкою майже 5 місяців, потім поїхав додому і десь через 1, 5 місяців повернувся, хотів влаштувалися на роботу. 22.05.2010р. його цілий день не було, а коли повернувся ввечері напідпитку, погодився піти з ними в гості. Трохи побувши в гостях, ОСОБА_1 кудись пішов. Через деякий час, коли вони прийшли додому помітили, що гараж відкритий, а ОСОБА_1 ніде не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що в день коли це сталося, вона разом з матірю, вітчимом та її колишнім співмешканцем Греб пішли в гості до знайомих, які проживають у даному селі в 20 хв. ходьби. Деякий час посиділи, випили, після чого ОСОБА_1 сказав, що скоро прийде, але так і не повернувся. В послідуючому близько 22-22.30 год. цього дня вони прийшли додому та помітили, що двері гаража відкриті, а машина з нього вигнана.

23.05.2010р. під час особистого огляду ОСОБА_1 вилучено речовий доказ: каблучку із жовтого металу з надписом 585, яка знаходилася на його лівій руці ( а.с. 26-28, 31 ), і в ході зважування якої встановлено вагу 7, 16705 г ( а.с. 29 ).

Згідно товарного чеку ПП ОСОБА_5 вартість 1 г золота складає 300 грн. (а.с. 29а).

Під час огляду 11.06.2010р. автомобіля НОМЕР_2 встановлено, що він має механічні пошкодження у вигляді подряпин лакофарбового покриття кузова різних розмірів, деформована задні ліві дверцята, пошкоджений передній бампер у вигляді тріщин та вилучено речовий доказ: автомобіль ( а.с. 50-53, 55 ).

Згідно копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу - автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 ( а.с. 24 ).

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Ауді-100 від 11.06.2010р. шкода спричинена його пошкодженням складає 4885, 54 грн. ( а.с. 57-75 ).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вчинювані підсудним дії, а саме: повідомлення потерпілого про те, що пішов саме до свого знайомого, спосіб проникнення до будинку шляхом виставлення віконної рами свідчать про наявність умислу на вчинення крадіжки саме з проникненням до житла.

Щодо кваліфікації органом досудового слідства дій підсудного за ч.2 ст. 289 КК України, як закінчений злочин, суд вважає її невірною виходячи з наступного.

Судом установлено, що після вчинення всіх дій для доступу до автомобіля, підсудний завів двигун автомобіля, після цього заглушив його, викотив з гаража, але так його і не завів, оскільки зламався замок запалення.

В судовому засіданні вказаний факт підтвердив і потерпілий ОСОБА_2, який показав, що на момент огляду ключ перебував у замку запалення, автомобіль заводився, але у звязку з відсутністю контактів, коли відпускав ключ, він глохнув.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину. Злочин вважається закінченим, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна.

Частиною 2 ст. 15 КК України передбачено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, враховуючи те, що підсудний вчинив усі можливі дії спрямовані на незаконне заволодіння автомобілем НОМЕР_2, транспортний засіб викотив з гаража самостійно, не внаслідок запуску двигуна, але в послідуючому свій умисел до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки зламався замок запалення, а тому суд вважає, що ним вчинено закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки золотої печатки та грошей з будинку потерпілого та закінченого замаху на незаконне заволодіння належним потерпілому автомобілем Ауді-100 цілком доведена, а тому його дії слід остаточно кваліфікувати:

-за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана з проникненням до житла;

-за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений з проникненням до приміщення.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину, його молодий вік та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

По місцю реєстрації ОСОБА_1 характеризується позитивно, як особа, на яку компрометуючі матеріали відсутні, зареєстрований разом з батьками та сестрою ( а.с. 124, 125 ), в ході медичного огляду визнаний здоровим, працездатним, лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує ( а.с. 128 ), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 127 ), раніше не судимий ( а.с. 129 ), притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч.1 КУпАП за розпивання спиртних напоїв в громадських місцях ( а.с. 121 ).

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як тяжкі, особу підсудного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання та приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням підсудному для його виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у вигляді реального позбавлення волі за ст. 185 ч.3 та ст. ст. 289 ч. 2, 15 ч.2 КК України з урахуванням вимог, передбачених ст. 68 КК України, без конфіскації майна.

Разом з тим, враховуючи обставини, які помякшують покарання підсудного, те що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності та має молодий вік, попросив у потерпілого вибачення, суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією цієї статті.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для застосування до підсудного ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України і вважає, що золоту печатку та автомобіль Ауді-100, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_2 ( а.с. 31, 55 ) залишити йому як власнику; 7 відрізків липкої стрічки зі слідами рук та фотознімок фрагменту сліду взуття, що зберігаються у справі ( а.с. 46 ) залишити при справі.

Потерпілим ОСОБА_2 у справі заявлено позов про стягнення з підсудного матеріальної шкоди в розмірі 5695, 47 грн., який складається з 400 грн. вартості затрат на проведення оцінки транспорту, 4885, 54 грн. вартість затрат на ремонт пошкодженого автомобіля, 239, 93 грн. вартість пального, яке було затрачено на поїздку до м. Полтави для проведення оцінки автомобіля, 150 грн. вартості пошкодженого дипломату та 20 грн. викрадених підсудним коштів ( а.с. 56 ), який суд вважає за необхідне задоволити в повному обсязі.

Так, згідно звіту № 6/12 про оцінку транспортного засобу від 11.06.2010р. матеріальна шкода власнику автомобіля НОМЕР_4 внаслідок його незаконного заволодіння, з урахуванням пошкоджень встановлених в ході досудового слідства, складає 4885, 54 грн. ( а.с. 50-53, 57-75 ). Згідно наданої потерпілим квитанції № 078868 від 11.06.2010р. убачається, що вартість оцінки автомобіля складає 400 грн., яку він сплатив оцінювачу, а відповідно до чеку від 12.06.2010р. ним було придбано пального на суму 239, 93 грн. (а.с. 76). В судовому засіданні потерпілий зазначив, що до м. Полтави для оцінки автомобіля він їздив 11 та 12.06.2010р., а тому і чек на пальне датований саме 12.06.2010р. Крім цього, враховуючи те, що пошкодженням дипломату потерпілому завдано шкоди на суму 150 грн. і викрадено 20 грн., що не заперечується самим підсудним, суд вважає, що ці суми також повинні бути стягнуті з підсудного.

Також, суд вважає, що з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області підлягають стягненню витрати на проведення дактилоскопічної та трасологічної експертиз в розмірі 405, 64 грн. ( а.с. 33, 41 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 3 (трьох) років 3 ( трьох ) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох ) років 3 ( трьох ) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою в ході досудового та судового слідства і строк відбування покарання рахувати з часу затримання 16 жовтня 2010 року.

Речові докази по справі: золоту печатку та автомобіль Ауді-100, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_2 - залишити йому як власнику; 7 відрізків липкої стрічки зі слідами рук та фотознімок фрагменту сліду взуття, що зберігаються у справі залишити при справі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5695 ( пять тисяч шістсот девяносто пять ) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області витрати на проведення дактилоскопічної та трасологічної експертиз в розмірі 405 ( чотириста пять ) грн. 64 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: