16.02.2016 Справа №363/4967/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора потерпілого обвинуваченого захисника-адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000636 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рихальськ Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

29.12.2001 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ст. 104 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням строком на 2 роки;

30.07.2003 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням строком на 3 роки;

24.03.2005 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, 6.08.2008 року звільненого умовно-достроково на 1 рік, 7 місяців 7 днів;

08.09.2009 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 04.03.2013 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 22 дні;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
10.05.2015 року близько 23 год. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_4 , за місцем тимчасового проживання останнього по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, під час конфлікту, що продовжився сутичкою на вулиці перед вказаним будинком, куди ОСОБА_5 повернувся через декілька хвилин після попередньої сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, без наміру на позбавлення життя, умисно завдав потерпілому ОСОБА_4 кухонним ножем, який мав з собою, три удари: в грудну клітину ліворуч, ліве плече та праве стегно, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у виді проникаючого ножового поранення грудної клітки ліворуч, гемопневмоторакс ліворуч, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком більше 6, але не більше 21 дня, у виді ран на лівому плечі та правому стегні.
В суді обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково. Показав, що 10.05.2015 року протягом дня спільно з потерпілим та свідком ОСОБА_7 вживали алкогольні напої в с. Жукін. Продовжили це робити з потерпілим й ввечері в будинку, де проживав останній. Знаходячись на кухні, посварилися й потерпілий виштовхнув його з будинку. Оскільки він залишив свій телефон, цигарки та запальничку, через короткий час повернувся. В коридорі потерпілий завдав йому удар ногою в груди й витягнув на вулицю біля будинку, де, маючи фізичну перевагу, продовжив його побиття руками в голову, потилицю, спину. Захищаючись кухонним ножем, який мав з собою, завдав удари потерпілому, коли той сидів у нього на спині. Бійка припинилася, а він повернувся додому. Зранку виїхав із села на роботу до брата.

Показав, що вказана бійка відбулася в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 11.05.2015 року встановлено, що таким є будинок АДРЕСА_2 та ділянка біля нього. У вказаному будинку проживав потерпілий ОСОБА_4 . Під час огляду слідчим виявлено та вилучено футболку та пошкоджені штани потерпілого ОСОБА_4 зі слідами схожими на кров, а також кухонний ніж з дерев`яною рукояткою. Крім того на ліжку в кімнаті виявлено сліди схожі на кров (а.с. 11-18).

Згідно даних протоколу пред`явлення речей для впізнання від 4.11.2015 року ОСОБА_5 вказав на кухонний ніж з пластиковою чорною рукояткою, довжиною леза 7,7 мм., яким він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому (а.с. 121-122).

Вказаний ніж вилучено в ході огляду місця події від 11.05.2015 року за місцем проживання ОСОБА_5 на столі в кухні житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с. 20-29).

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 61/Д від 05.06.2015 року 11.05.2015 року потерпілий в 7 год. 30 хв. доставлений в приймальне відділення ВЦРЛ з діагнозом ножове поранення лівої лопатки, лівого передпліччя, де знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному виділенні по 19.05.2015 року.

З медичної документації у потерпілого виявлено проникаюче ножове поранення грудної клітки ліворуч, гемопневмоторакс ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння. Також виявлено легкі тілесні ушкодження. що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком більше 6, але не більше 21 дня, у виді ран на лівому плечі та правому стегні.
Такого характеру тілесні ушкодження могли бути заподіянні від дії гострого предмету (типу клинка ножа), маючого колюче-ріжучі властивості в строк та при обставинах (завданні ударів ножем) встановлених по справі (а.с. 46-47).

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується показаннями таких осіб.

Потерпілого ОСОБА_4 , який в суді ствердив, що після спільного з обвинуваченим вживання алкогольних напоїв, останній, знаходячись на кухні, повів себе агресивно, на зауваження не реагував, у зв`язку з чим він його силою випроводив на вулицю зі свого помешкання. За 10-15 хв. ОСОБА_5 повернувся з ножем, погрожував порізати, розбив скло на дверях до кухні. Вибивши, ударом ноги з його руки ніж, вивів його на вулицю, намагався заспокоїти. Біля будинку обвинувачений спровокував сутичку й бійку. Тоді він впав на спину, а ОСОБА_5 сів на нього зверху, рукою завдав удари, після яких він відчув сильний різкий біль в грудній клітці ліворуч. Ножа в руках обвинуваченого не бачив. На той час втрутився ОСОБА_9 , який ногою збив з нього обвинуваченого. Після цього бійка припинилася. ОСОБА_9 допоміг йому та провів до будинку, виявив на груді поранення від ножа. До ранку лежав у будинку за місцем проживання. Оскільки самопочуття погіршилося, йому викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано до лікарні, де робили операцію в зв`язку з проникаючим ножовим пораненням легенів ліворуч. Обвинуваченого не пробачив, від відшкодування відмовився, вимагав суворого покарання останнього.

Показаннями свідка ОСОБА_9 який в суді посвідчив, що проживав разом з потерпілим. Того вечора прокинувся, коли обвинувачений та потерпілий в стані алкогольного сп`яніння знаходилися на кухні. ОСОБА_5 розбив стакан, а ОСОБА_4 вивів його з будинку. Через деякий час обвинувачений повернувся, висловлював погрози порізати й тримав в руках ніж, розбив ногою скло на дверях до кухні. Потерпілий ногою вибив ніж з його рук. Одягнувши капці, вийшов за ними на двір, де біля будинку побачив, як ОСОБА_5 , сидячі зверху на потерпілому, який лежав спиною на землі, завдавав удари руками по тулубу. Ножа в його руках не бачив. Тоді ударом ноги він збив обвинуваченого з потерпілого, останньому допоміг піднятися. Одразу виявив у нього на руках кров. До ранку потерпілий лежав у будинку. Зранку виявив у нього на тілі ножове поранення, в зв`язку з чим потерпілого госпіталізовано до лікарні.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_8 сторожа на базі відпочинку, де проживав потерпілий ОСОБА_4 , в тій частині, що ввечері того дня його увагу привернула сварка потерпілого та обвинуваченого, які перебували в стані алкогольного сп`яніння в коридорі буд. АДРЕСА_2 . Тоді він вивів ОСОБА_5 з території бази, який розшукував свій телефон, але він запевнив його, що телефон не зникне і щоб він йшов відпочивати. Через декілька хвилин зі сторожки побачив, як обвинувачений знову повернувся до потерпілого. Між ними почалася бійка, які вдвох качалися на землі біля будинку потерпілого. До них не підходив, тримався на відстані. Свідок не зміг пригадати, чи тримав на той час обвинувачений ніж у руці. Обвинувачений на той час у стані алкогольного сп`яніння поводив себе збуджено, агресивно, викрикував погрози до потерпілого, що поріже. В присутності свідка ОСОБА_9 бійка припинилася. Цього разу відвів обвинуваченого вже до його кімнати, де він проживав в будинку АДРЕСА_3 . В будинку при світлі на одязі обвинуваченого побачив плями крові, який в правій руці тримав кухонний ніж з чорною рукояткою. Ніж у нього з рук забрав та залишив його в помешканні обвинуваченого. Зранку супроводжував потерпілого до лікарні в зв`язку з пораненням.

В суді свідок ОСОБА_8 на фотографії впізнав вказаний ніж та вказав на нього (а.с. 29).

Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в суді посвідчила, що того дня потерпілий та обвинувачений разом уживали алкогольні напої. Після 19-20 год. вона їх залишила й пішла відпочивати до місця проживання обвинуваченого. Вночі прийшов обвинувачений, ліг спати, а в ранці близько 5 год. 30 хв. 6 год., прокинувся й, нічого не пояснюючи, зібрався та поїхав у невідомому напрямку. Тоді ж на вулиці вона побачила швидку медичну допомогу.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, усуваючи суперечності в показаннях учасників процесу та, виходячи з тих доказів, які представлено в суді, з огляду на змагальність та диспозитивність судового розгляду, суд доходить таких висновків.

Так, версія події в обвинуваченого зводилася до того, що під час вживання алкогольних напоїв, потерпілий з незначного приводу витягнув і виштовхнув його із-за столу, з кухні в коридор та на вулицю. Коли він повернувся за цигарками і телефоном у коридорі вдарив ногою в груди. Витягнув з будинку, біля якого він впав на коліна, а ОСОБА_4 , сівши зверху на спину, завдавав безліч ударів рукою в голову, потилицю та спину. Він, відбиваючись від потерпілого, на свій захист, дістав з правої кишені штанів кухонний ніж і з-під себе, знизу догори, правою рукою завдав 3-5 ударів у напрямку потерпілого. Куди він влучив і чи влучив у потерпілого не знає, але виявив на своєму плечі кров з потерпілого. Після цього бійка припинилася, потерпілий з нього встав. Місце події він залишив зі свідком ОСОБА_8 .

Отже ОСОБА_5 наполягав на тому, що, завдаючи удари ножем потерпілому, прагнув захистити свої інтереси від протиправного посягання з боку останнього, тобто діяв у стані необхідної оборони.

Потерпілий в свою чергу наполіг на тому, що обвинувачений вів себе агресивно, висловлював погрози порізати, не вгамовувався, умисно розбив стакан й тому він його випроводив зі свого помешкання. Однак той через невеликий час (10-15 хв.) повернувся знову, стукав по вікнах, у двері, а коли його впустили, розбив скло на дверях до кухні, мав з собою ніж, який він вибив ногою. Коли бійка продовжилася на вулиці, а він впав спиною на землю, обвинувачений, сівши зверху, завдав правою рукою, в якій тримав ніж, удари в грудну частину ліворуч, а він відразу відчув різкий біль. ОСОБА_9 ударом ноги скинув з нього обвинуваченого. Після цього бійка припинилася.

Вирішуючи питання про те, які обставини події мали місце в дійсності, ті на яких наполягав обвинувачений, чи ті про які твердив потерпілий, суд звертає увагу на динаміку подій в цілому й докази про них.

Версія потерпілого щодо обставин пригоди підтверджується показаннями в суді свідка ОСОБА_9 , зокрема в частині нав`язливого проникнення ОСОБА_5 до помешкання потерпілого, агресивну поведінку, провокування й влаштування бійки, погрози застосування ножа, як словесні так і дієві, а також в частині того, що ОСОБА_5 під час бійки завдавав потерпілому удари руками, сидячі зверху, якого свідок ударом ноги зіштовхнув з потерпілого й одразу після цього виявив у останнього кров, а в подальшому і ножове поранення.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_8 в тій частині, що обвинувачений повернувся до потерпілого і повторно влаштував сварку, висловлював погрози порізати ножем, бійка між ними відбулася біля будинку потерпілого, коли вони вдвох билися й качалися по землі і саме в присутності свідка ОСОБА_9 бійка припинилася. Будь-яких обставин, за яких потерпілий напав на ОСОБА_5 і завдавав йому удари, сидячи зверху на спині, на яких наполягав обвинувачений, свідок ОСОБА_8 в суді не підтвердив. Не показав свідок і про будь-які обставини події, які б хоча б і непрямо, але вказували на можливість розвитку ситуації, про яку показав обвинувачений.

За висновками судово-медичної експертизи № 144/Д/№61/Д від 12.11.2015 року не виключено можливість утворення колото-різаного поранення грудної клітки у потерпілого ОСОБА_4 за обставин вказаних як останнім, так і обвинуваченим (а.с. 150).

Експерт ОСОБА_10 в суді показав, що виключити можливість заподіяння тілесних ушкоджень ані за версією обвинуваченого, ані за версією потерпілого він не може.

В даному випадку для більш точного висновку в наявній медичній документації хворого відсутні необхідні дані про хід каналу проникаючої рани грудної клітини. Оскільки напрямок і хід каналу не може бути досліджено, вказане унеможливлює надати більш визначену експертну відповідь. При цьому проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 цих обставин не змінить й можливості надати більш визначені висновки не надасть.

Хоча в суді експерт ОСОБА_10 , висловився про більшу ймовірність заподіяння потерпілому рани на стегні при завданні удару ножем знизу догори, за обставин, про які показав обвинувачений, зазначене на думку суду місце мати не могло. Як ствердив ОСОБА_5 , в момент завдання ним ударів ножем, потерпілий сидів на його спині ззаду і завдавав удари руками в голову, затилок, спину, а отже праве стегно потерпілого, на якому виявлено рану, знаходилося на протилежному боці, куди обвинувачений за викладеною ним версією ударів не завдав і про це не показував.

Ці обставини достатньо висвітлюються даними протоколу слідчого експерименту і фототаблицею до нього від 5.11.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с. 129-148).
Разом з тим обидві сторони конфлікту (потерпілий та обвинувачений) знаходилися в стані сильного алкогольного сп`яніння, після спільного вживання протягом дня різних алкогольних напоїв, у тому числі й міцних. Саме цим на думку суду пояснюються їхні недостатньо визначенні показання про обставини пригоди, які в певній мірі (незначній стосовно визначальних дій кожного) не узгоджуються з показаннями свідків-очевидців ОСОБА_8 і ОСОБА_11 .

На ґрунті пияцтва між потерпілим та обвинуваченим виник особистий конфлікт. При цьому обвинувачений визнав, що в ході сварки міг поводити себе занадто емоційно та неврівноважено. Саме неврівноважена поведінка обвинуваченого змусила потерпілого випроваджувати його з кухні та зі свого житла.

Отже саме обвинувачений прийшов до місця проживання потерпілого, де він був, як показав свідок ОСОБА_8 сторонньою особою. Коли почалася сварка, яка привернула увагу сторожа ОСОБА_8 , той опікувався тим, щоб випроводити ОСОБА_5 за межі території бази й тоді так і вчинив.

Даючи в цілому задовільну характеристику обвинуваченому, свідок ОСОБА_8 одночасно застеріг, що в стані алкогольного сп`яніння той поводить себе занадто збуджено, це його бентежило і через це та виниклу сварку з потерпілим, він його вивів за територію бази.

Відтак ОСОБА_5 покинув місце події після початку сварки завдяки втручанню свідка ОСОБА_8 , але незабаром повернувся й своїми діями знову зачепився з потерпілим, продовжив розвиток конфлікту, який цього разу переріс в більш жорстке протистояння, сутичку та бійку з потерпілим біля його будинку.

Твердження обвинуваченого про напад на нього потерпілого й завдання ударів ножем лише у відповідь за вказаних ним обставин свого достатнього й об`єктивного підтвердження в суді не знайшли.

Ніхто з очевидців події (свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) вчинення таких дій потерпілим по відношенню до обвинуваченого не підтвердив і про це не показав.

Отже показання обвинуваченого не можна визнати достовірними, які свого об`єктивного підтвердження на основі сукупності досліджених доказів у суді не знайшли.

Суд вважає, що обвинувачений не зазнав суспільно-небезпечного посягання, його доводи про це є непереконливими, як і доводи, що ніж він застосував випадково і на свій захист. Такі показання ОСОБА_5 є суб`єктивними і до уваги судом не беруться.

Свідок ОСОБА_11 та потерпілий в суді ствердили, що обвинувачений намагався потрапити до кухні й розбив ногою скло на дверях, тримаючи в руках ніж, погрожував порізати, коли потерпілий вибив ніж ногою з рук останнього.

Отже в ході конфлікту обвинувачений, поводив себе неприйнятно, достатньо агресивно, збуджено, не намагався заспокоїтися, розбив вікно на двері кухні в помешканні потерпілого, вголос погрожував застосуванням ножа, висловлюючись в бік потерпілого, як опонента в конфлікті. Розв`язав бійку, що відбулася біля будинку потерпілого, і заздалегідь маючи при собі ніж, умисно вдарив ним у груди останнього.

Ніж яким завдано удар є невеликим, з довжиною леза 7,7 мм. (а.с. 29), ніхто зі свідків та сам потерпілий його в руках обвинуваченого під час сутички не побачили. Проникаючий удар ножем обвинувачений завдав миттєво, коли потерпілий відчув різкий характерний біль від ножового поранення.

Значення має також поведінка ОСОБА_5 після завдання ним ударів ножем потерпілому, який одразу покинув місце події, хоча й у супроводі свідка ОСОБА_8 , але добровільно і повернутися більше не намагався. При цьому після завданого удару ножем обвинувачений більше не опікувався своїм загубленим телефоном та цигарками, заради яких, як він твердив у суді й повертався до житла потерпілого.

До того ж наступного дня з самого рання, не маючи інформації щодо стану здоров`я потерпілого, коли ОСОБА_8 ввечері запевняв його у відсутності поранень у останнього, не очікуючи з`ясування ситуації щодо цього, усвідомлюючи характер і наслідки своїх суспільно-небезпечних діянь, передбачаючи втручання правоохоронних органів і настання відповідальності, ОСОБА_5 поспішно залишив місце свого проживання, практично втік, в тому числі не пояснюючи причин свідку ОСОБА_7 , з якою мав близькі відносини, і потім тривалий час знаходився у розшуку, а в підсумку 22.10.2015 року затриманий міліцією.

Поєднання всіх цих обставин, обстановки та умов за яких сталася бійка і завдано удари ножем, динаміки розвитку конфлікту, дає підстави вважати, що вчинення протиправного діяння обвинуваченим викликано розправою над потерпілим.

Суд вважає, що визначальним у поведінці обвинуваченого було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому. Такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь вчиненого ОСОБА_5 тяжкого злочину, характер завданих ударів ножем, один з яких став проникаючим, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на обліку в лікаря нарколога і психіатра не знаходиться, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, має хвору матір, яка потребує постійного догляду. Водночас суду не представлено доказів того, що обвинувачений забезпечував матері догляд, проживав з нею й надавав допомогу. Зареєстрованих шлюбних відносин, утриманців та сім`ї обвинувачений також не має, на час вчинення злочину працював неофіційно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати щире каяття, який висловив жаль з приводу вчиненого, щиро вибачився перед потерпілим.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, слід визнати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння й рецидив злочинів.

Враховує також суд і добровільне часткове відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому шкоди в розмірі 4 000 грн., який виявляв намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду повністю. Попри це, останній, користуючись своїми правами, від цього категорично відмовився, грошових претензій до обвинуваченого не має й вимагав у суді призначення йому покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладені обставини в їх сукупності, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання передбачене ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, яке визначити в мінімальному розмірі.

Цивільний позов у справі не пред`являвся. Питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого до набрання вироком законної сили, то в зв`язку з постановленням обвинувального вироку й засудженням обвинуваченого до позбавлення волі, останньому слід залишити запобіжний захід тримання під вартою, як про це просив прокурор у судових дебатах, що відповідатиме п.п. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції згідно рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 управління Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання рахувати з 22 жовтня 2015 року (а.с. 115).

На підставі ст. 72 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні в період з 22 жовтня 2015 року по 16 лютого 2016 року в строк призначеного покарання за цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі штани, футболку сірого кольору, ганчірку, кухонний ніж з дерев`яною рукояткою, кухонний ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору знищити (а.с. 71), 3 оптичні носії сд-диски залишити в матеріалах справи (а.с. 85).

За проведення судової дактилоскопічної експертизи по справі стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 429, 66 грн. (а.с. 70).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя