Справа №576/2136/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Колодяжний
Номер провадження 11-сс/788/291/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Глухів Сумської області, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
До Глухівського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 звернувся старший слідчий СВ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_9 щодо застосування до ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 06 жовтня 2015 року близько 15:00 години біля будівлі гуртожитку ГНПУ ім. Довженка по вул. Шевченка, 12 у м. Глухові під час сварки з ОСОБА_11 наніс останньому два удари невідомим колюче-ріжучим предметом в ліву частину грудної клітини, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження.

Слідчий обґрунтував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України тим, що ОСОБА_7 після вчинення правопорушення, пов`язаного із застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного в момент заподіяння, допомоги потерпілому не надав та покинув місце вчинення злочину. Крім цього ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Також зазначено, що саме через вищенаведені підстави до ОСОБА_7 неможливе застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року клопотання слідчого було задоволено частково та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04 грудня 2015 року включно.

Слідчий суддя, погоджуючись з обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, водночас вважає не доведеним неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Так, спростовуючи доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 після вчинення злочину покинув місце події, суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 втікав саме від потерпілого, який гнався за підозрюваним з камінням в руках. Також, слідчий суддя, посилаючись на п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 р., зазначив, що вказаний в клопотанні слідчого ризик ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки суворістю можливого покарання, тому прийняв рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке буде для нього належним та достатнім.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та просить її скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування своїх вимог, прокурор зазначив, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи під домашнім арештом в гуртожитку учбового закладу, ОСОБА_7 не обмежений у спілкуванні зі свідками, які також проживають в цьому ж гуртожитку. Крім того, до Мезька не був застосований електронний засіб контролю. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому обраний ОСОБА_7 запобіжний захід не може забезпечити належну поведінку підозрюваного. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року та постановити ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

06 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.

Того ж дня ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та затримано о 21 год. 55 хв.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень.

При обранні запобіжного заходу відповідно до ст.178 КПК України враховується вагомість наявних доказів; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік, стан здоров`я, сімейний стан підозрюваного, обставини, що характеризують останнього, його репутацію та інше.

У відповідності до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Застосовуючи в межах зазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчим суддею враховано всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування саме такого запобіжного заходу.

Зокрема, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, з`ясовано, що клопотання слідчого містить виклад обставин, що дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_7 у їх вчиненні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, які є достатніми на стадії досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Також слідчим суддею перевірено, що за матеріалами кримінального провадження існує певний ступінь ризиків, яким необхідно запобігти шляхом застосування запобіжного заходу, а саме спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та спробам незаконно впливати на свідків чи потерпілого.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, який вважає, що прокурором не доведені обставини, передбачені ст. 194 ч. 1 п. 3 КПК України. При цьому враховано репутацію підозрюваного, його позитивні характеристики та міцні соціальні зв`язки та зазначено серйозність висунутої щодо ОСОБА_7 підозри і суворість покарання, яке може бути призначене.

З викладеного вбачається, що у слідчого судді були вагомі підстави обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту на певний період доби без застосування електронних засобів контролю.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному заборонено залишати житло у певний час доби саме за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

Посилання прокурора на те, що домашній арешт не може забезпечити належної поведінки підозрюваного, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, наділені правом з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року, якою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3