Справа № 11-411 Головуючий у І інстанції Бобкова
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 06.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Бех М.О.

суддів Матюшка М.П., Орла А.І.

з участю прокурора Нечепоренка С.П.

захисника ОСОБА_2

законного представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями законного представника неповнолітньої засудженої ОСОБА_3, прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4, засудженої ОСОБА_5 вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2011 року, яким :

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючого, учениці ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої Білоцерківським міськрайонним судом 13.07.2010 року за ст.ст. 185 ч.3, 75, 104 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_5, засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 13.07.2010 року виконується самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_5 лени Олегівни на користь ОСОБА_6 44050 грн. 72 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди. Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнана винною та засуджена за вчинення злочину при наступних обставинах.

Будучи притягнена до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України, в період розгляду кримінальної справи в суді, неповнолітня ОСОБА_5, 07.07.2010 року близько 11 години, знаходячись в гостях у неповнолітньої ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1, з метою вчинення крадіжки чужого майна, викрала ключі від вхідних дверей вище вказаної квартири. Цього ж дня, 07.07.2010 року близько 12 години, ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки чужого майна повернулася до вказаної квартири, де проживає ОСОБА_6, за допомогою викрадених ключів відчинила вхідні двері та проникла в квартиру, де скориставшись відсутністю сторонніх громадян, повторно таємно викрала 100 доларів США та золоті вироби, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 45050 грн. 72 коп..

На даний вирок суду подані апеляції : законним представником неповнолітньої засудженої ОСОБА_3, засудженою ОСОБА_5 та прокурором який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

В своїй апеляції законний представник неповнолітньої засудженої ОСОБА_3 не заперечуючи вини засудженої, кваліфікації інкримінованого їй злочину та призначеної судом міри покарання, просить провести додаткову перевірку та притягнути ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. Обґрунтовуючи свою апеляцію ОСОБА_9 зазначає, що даний злочин її дочка ОСОБА_5 вчинила не сама, а разом з повнолітньою ОСОБА_8.

В апеляції засуджена ОСОБА_5 просить застосувати до неї ст.ст. 75 та 104 КК України, поскільки вважає саме таке покарання необхідним й достатнім для її виправлення. Крім цього, просить притягнути до відповідальності ОСОБА_8, яка здавала викрадені золоті вироби в ломбард, знаючи що вони викрадені. В апеляції засуджена також зазначає, що вона на час вчинення злочину та на даний час є неповнолітньою, щиросердечно кається у вчиненому та бажає стати на шлях виправлення.

В апеляції прокурор який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок яким призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, вважаючи призначене судом покарання занадто мяким.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який вважає апеляції засудженої та її законного представника безпідставними і просить їх залишити без задоволення, підтримав апеляцію прокурора та просить її задовольнити, засуджену ОСОБА_5 та її законного представника, які підтримали свої апеляції і просять їх задовольнити, а апеляцію прокурора залишити без задоволення, думку потерпілого, який підтримав апеляцію прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Фактичні обставини справи та кваліфікація злочину учасниками процесу не оскаржується.

В апеляції законний представник неповнолітньої засудженої та засуджена ОСОБА_5 просять притягнути до відповідальності ОСОБА_8 в звязку з тим, що ОСОБА_8 вчинила даний злочин разом з ОСОБА_5. Колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що у відповідності до ст. 275 КПК України, яка установлює межі судового розгляду, розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах предявленого їм обвинувачення. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, органами досудового слідства проводилася відповідна перевірка стосовно участі ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину, за результатам якої винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. Дана постанова ніким не оскаржувалась. При розгляді даної кримінальної справи суд першої інстанції належним чином дотримався вимог ст. 275 КПК України та розглянув справу відносно ОСОБА_5 ( на той час підсудної ) в межах предявленого їй обвинувачення. Колегія суддів вважає, що вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 не входить до компетенції апеляційного суду.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ,особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначення покарання засудженій ОСОБА_5, належним чином дотримані вимоги ст. 65 КК України і призначене покарання в даному випадку є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Зокрема, судом враховано тяжкість вчиненого злочину, особу засудженої, її неповнолітній вік, обставини що помякшують та обтяжують покарання, конкретні обставини вчинення злочину. Свій висновок про необхідність призначення засудженій ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, суд належним чином обґрунтував у вироку, зазначивши що її виправлення та перевиховання можливе лише за умови ізоляції від суспільства. В звязку з цим, колегія суддів знаходить безпідставними вимоги апеляції прокурора щодо не відповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок його мякості, а також вимоги апеляції засудженої щодо застосування відносно неї ст.ст. 75, 104 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2010 року щодо ОСОБА_5, без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :