У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора м. Ужгорода, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення після отримання заяви про злочин ОСОБА_4 від 20.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора м. Ужгорода, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення після отримання заяви про злочин ОСОБА_4 від 20.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дану скаргу заявник мотивує тим, що 20.08.2015 року він листом звернувся до Прокуратури м. Ужгорода із заявою в порядку ч. 1 ст. 214 України про вчинене кримінальне правопорушення, відносно свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в діях яких вбачається склад злочину дача завідомо неправдивих показів, ч.1 ст. 384 КК України.
Однак викладені ним у вказаній заяві відомості про кримінальне правопорушення так і не були внесені прокурором до ЄРДР.
Скаржник просить зобов`язати прокурора м. Ужгорода ОСОБА_8 внести відомості про кримінальне правопорушення, що містяться в поданій ним заяві від 20.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав та просив її задоовльнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.
Заслухавши скаргу та пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги 20.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся до прокуратури м. Ужгорода із заявою в порядку ч. 1 ст. 214 України про вчинене кримінальне правопорушення свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання свідка в кримінальному провадженні № 0000216.
В судовому засіданні встановлено, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, вказані у заяві скаржника від 20.08.2015 року, не були внесені прокурором (слідчим) прокуратури м. Ужгорода до ЄРДР.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви, повідомлення про правоохоронного органу і незалежно від часу її надходження безпосереднього до нього, зобов`язаний надати оцінку їх змісту, сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальну правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відноситься розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.
Згідно п. 1.2. Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного рееєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення від 20.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 вказує на наявність в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, тобто дача завідомо неправдивих показань в кримінальному провадженні № 0000216.
Ч. 1 статті 67 КПК України передбачено, що за завідомо неправдиві показання слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду або за відмову від давання показань слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, свідок несе кримінальну відповідальність.
Разом з тим, відповідно до скарги та доданих до неї матеріалів справи вбачається, що фактично кримінальне провадження № 0000216 перебуває на стадії досудового розслідування, в якому ОСОБА_9 , в інтересах якого звернувся ОСОБА_4 є обвинуваченим по справі.
Він у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення піддає сумніву покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рамках вказаного провадження.
Законодавцем передбачено ст. 96 КПК України механізм з`ясування достовірності показань свідка.
У відповідності до ч. 1 ст. 96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.
Ч.ч. 3, 4 вказаної норми Закону передбачено, що свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань та може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються з його показаннями.
Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих(розшукових) дій здійснюється шляхом подачі слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
На підставі наведених стороною захисту доказів слідчий, прокурор, в провадженні яких перебуває вказане кримінальне провадження на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення .
З огляду на зазначене та те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, захисник обвинуваченого не обмежений в праві збирання доказів та подачі їх органу досудового слідства, в тому числі звертатися з клопотаннями про повторний допит свідка, суд відмовляє у задоволенні скарги.
Керуючись ч.1-2 ст. 40, ст.ст. 24, 94, 214 ч. 1, 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора м. Ужгорода, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення після отримання заяви про злочин ОСОБА_4 від 20.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1