Дата документу 02.10.2015

Справа № 334/8323/15-к
Провадження № 1-кп/334/566/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, українця, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

про обвинувачення по ч.2 ст. 263 КК України, -

У С Т А Н О В И В :
У липні місяці 2015 року у денний час, ОСОБА_5 , знаходячись у парку «Кремлівський», що розташований по вул.. Кремлівській у м. Запоріжжі, шляхом присвоєння знайденого, привласнив предмет схожий на ніж, який згідно висновку експерта №347 від 17.08.2015 року, являється я холодною зброєю колючо-ріжучої дії, вироблений саморобним способом з застосуванням промислового обладнання. Після чого ОСОБА_5 став носити його при собі з метою самооборони.

15.08.2015 року приблизно о б 11 год. 10 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись поблизу буднику №16 по вул.. Таганській у м. Запоріжжі, переносив вищезазначений ніж за поясом своїх штанів та був зупинений співробітниками міліції, які виявили та вилучили у нього вказаний предмет, який ОСОБА_5 умисно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані по за ч.2 ст.263 як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

31.08.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та ОСОБА_5 у порядку передбаченому ст.. 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме у вигляді 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваній узгоджену в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Підозрюваний та його адвокат у судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст.263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що згоден реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, опитавши сторони кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, передбачені ч.2 ст. 263 КК України, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Речовими доказами розпорядитися відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст..ст. 314,373,375,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити у кримінальному провадженні угоду про визнання винуватості від 31.08.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.08.2015 року покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Речові докази, передані на зберігання до камери схову Ленінського РВ - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів.
Суддя: ОСОБА_1