Кузнецовський міський суд Рівненської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Кузнецовського

міського суду ОСОБА_1

при секретарі Бірук Н.С.

за участю:

прокурора Брящея Р.І.

цивільного позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кузнецовську кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, який народився 24 - го серпня 1981 року у с. Зміїнець Луцького району Волинської області,, громадянина України, непрацюючого, одруженого, військовозобов"язаного, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, буд.. № 31/1,кв. 63,

судимого: 06.07.2003 року військовим судом Рівненського гарнізону за ч.2 ст. 410, ст. 69 КК України до обмеження волі на строк три роки із позбавленням військового звання „молодший сержант1', за постановою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 01.09.2005 року звільненого від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію"; 05.02.2008 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.І ст. 185 КК України до штрафу в сумі 680 гривень, вирок не виконаний; засудженого 02.02.2010 року Харцизьким міським судом Донецької області за ч.2 ст. 186, 72 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2008 року між 00 годин 30 хвилинами та 01 годиною в м. Кузнецовську Рівненської області підсудний ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на території спортивного майданчика середньої школи № 3 під час бійки з ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на завдання тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_4 приблизно 15-20 ударів кулаками рук у голову, обличчя та шию, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку, пластинчатої субдуральної гематоми зліва, перелому кісток носа, забійної рани правої брови, забійно- рваної рани верхньої губи, травматичного відриву коронки першого зуба верхньої щелепи зліва, множинних садн обличчя та шиї, забою м'яких тканин обличчя та волосистої частини голови. Згідно висновку експерта ОСОБА_5 за результатами судово медичної експертизи трупа ОСОБА_4 № 256 - Е від 21.10.2008 року, смерть гр-на ОСОБА_4 настала 10.10.2008 року через декілька хвилин після нанесення тілесних ушкоджень від механічної асфіксії внаслідок аспірації кров'ю обумовленої переломом кісток носа. Нанесені ОСОБА_4О 10.10.2008 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно -мозкової травми; забою головного мозку; пластинчатої субдуральної гематоми зліва; механічної асфіксії внаслідок аспірацією кров"ю обумовленою переломом кісток носа відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Наявні на трупі тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв"язку з настанням смерті ОСОБА_4

Продовжуючи свої злочинні дії, 10 жовтня 2008 року, близько 1 години в м. Кузнецовську Рівненської області підсудний ОСОБА_3 після бійки з ОСОБА_4 на спортивному майданчику середньої школи № 3, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_4, умисно, таємно, повторно викрав мобільний телефон Самсунг SGH - Е 950 (код імеі 04172) вартістю 1378 гривень, що належить цивільному позивачу ОСОБА_2 та тимчасово на законних підставах знаходився у ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та дав наступні показання. 9 жовтня 2008 року, приблизно о 21 підсудний ОСОБА_3 пішов до будику культури м.Кузнецовськ зустрітись зі знайомими дівчатами. З ними був незнайомий хлопець, яким виявся ОСОБА_4. Після знайомства вони у чотирьох сиділи та розмовляли. Після 22 години він та ОСОБА_4 провели дівчат до якогось будинку. Потім підсудний ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 сиділи на лавці біля будинку № 11 м-ну ОСОБА_1 в Кузнецовську та розмовляли, при цьому ОСОБА_4 вжив приблизно 0.5 літра вина. Ніяких суперечок чи конфліктів між ним та ОСОБА_4 не було. Приблизно на початку 01 години 10 жовтня 2008 року ОСОБА_4 сказав, що йде додому за грошима для купівлі алкогольних напоїв. Після цього підсудний ОСОБА_3 пішов до кіосків в районі автобусної зупинки біля буд.ЛІ по м-ну ОСОБА_1 в м.Кузнецовську. Там приблизно через 20 хвилин зустрівся з ОСОБА_4О, який запропонував піти разом в кафе «Полуничка» випити пива. Після цього він та ОСОБА_4 пішли через спортивний майданчик школи № 3 в напрямку кафе «Полуничка». ОСОБА_4 ішов попереду підсудний позаду. Потім ОСОБА_4 зупинився і запитав чи є гроші. Підсудний ОСОБА_3 відповів, що грошей у нього немає. Після цього вони почали сперечатися. Під час суперечки ОСОБА_4 завдав підсудному удару кулаком руки в обличчя та намагався вдарити ще раз. Далі між підсудним та ОСОБА_4 виникла бійка. Під час бійки підсудний ОСОБА_3 завдав ОСОБА_4 близько 20 ударів кулаками рук в область обличчя, голови та шиї. Спочатку бились стоячи, потім бились лежачі на землі. Підсудний ОСОБА_3 вказав, що ніяких сторонніх предметів під час бійки ні він ні ОСОБА_4 не використовували. Коли ОСОБА_4 перестав чинити опір підсудний ОСОБА_3 залишив його лежати на землі, обличчям донизу. ОСОБА_4 не ворушився. Оскільки умислу на вбивство ОСОБА_4 у підсудного не було, то він перелякався. Для знищення слідів своєї крові на одязі ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_3 зняв з ОСОБА_4 верхній одяг і взуття. На запитання чи був у той момент ОСОБА_4 живий, підсудний ОСОБА_3 відповів ствердно, вказавши, що той хрипів але був без свідомості. Поруч із ОСОБА_4 підсудний побачив мобільний телефон. Зрозумівши, що телефон належить ОСОБА_4 він вирішив забрати його собі та поклав в кишеню своєї куртки. Після цього підсудний залишив ОСОБА_4 на спортмайданчику школи і втік з місця вчинення злочину. Одяг та взуття ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_3 втопив у річці Стир. Після цього підсудний ОСОБА_3 повернувся до місця свого проживання у кв.63 в буд..31/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська, де умився і перезувся. Перевдягнувшись підсудний ОСОБА_3 пішов ночувати до свого знайомого ОСОБА_6. Після 13 години 10.10.2008 підсудний ОСОБА_3 повернувся до свого місця проживання. Зрозумівши, що його будуть шукати за вчинений злочин підсудний вирішив виїхати з м. Кузнецовська. 10.10.2008 року ввечері підсудний на маршрутному автобусі поїхав з м.Кузнецовська в м. Київ. Звідки у м.Донецьк. Весь час до його затримання працівниками міліції він перебував у різних містах Донецької області. Викрадений у ОСОБА_4 10.10.2008 року мобільний телефон Самсунг підсудний ОСОБА_3 продав на базарі міста Харцизька Донецької області в середині жовтня 2008 року незнайомому чоловіку, отримавши за це 350 гривень. Цивільний позов визнав частково, вважає, що моральна шкода, завдана злочином, не підлягає відшкодуванню.

Також підсудний ОСОБА_3 вказав, що під час досудового слідства він давав неправдиві показання про те, що ОСОБА_4 під час виниклої між ними бійки використовував ніж. Ці показання він дав для зменшення собі строку покарання. Зараз підсудний у вчиненому розкаюється і дає правдиві показання. Пред'явлений потерпілою ОСОБА_2 до нього цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди на суму 205878 гривень підсудний ОСОБА_3 визнав частково.

Мати загиблого ОСОБА_4, цивільний позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні цивільний позов підтримала. Просить стягнути з підсудного ОСОБА_3 заподіяні злочином матеріальні збитки: у розмірі вартості викраденого мобільного телефону Самсунг SGH - Е 950 - 1378 гривень та 4500 гривень витрачених нею на спорудження надгробного пам"ятника її загиблому сину ОСОБА_4. Також просить стягнути з підсудного 200000 гривень завданої злочином моральної шкоди. Також ОСОБА_2 в судовому засіданні дала наступні показання. її покійний син ОСОБА_4 був спокійний, урівноважений, спиртними напоями не зловживав. 09.10.2008 року, коли вона поверталася з роботи зустрілася із своїм сином ОСОБА_4. При зустрічі запитала - куди він іде. Син відповів, що через півгодини повернеться додому, йому потрібно поговорити із ОСОБА_3. Так як ОСОБА_4 додому не прийшов, тому вона біля 22.30 годин зателефонувала на його мобільний телефон . Михайло відповів, що ще він гуляє, все добре і прийде додому через півгодини. По розмові і голосу ОСОБА_2 зрозуміла, що ОСОБА_4 випивший. Потім вона лягла спати. В 00.30 годин 10.10.2008 року вона почула хтось зайшов до квартири. Світло в квартирі не вмикалося. Після цього знову відкрилися вхідні двері до квартири. Тоді ОСОБА_2 швидко піднялася і вийшла у коридор та почала гукати ОСОБА_4, зрозумівши що це приходив син, бо усі свої були дома, а ключі від квартири були тільки у ОСОБА_4. Коли вона вийшла на сходову клітину із квартири і почала кричати ОСОБА_4 ти куди, то чула як хтось дуже швидко побіг по сходові клітині і на її крик не відізвався. Повернувшись до квартири вона зразу пішла до вікна і відкривши вікно почала спостерігати за під'їздом з метою погукати ОСОБА_4. На той час помітила як швидко і будинку вийшов чоловік, тому знову почала гукати - ОСОБА_4 ти куди, але на цей крик знову ніхто не відізвався. Пізніше вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_4, відповідало абонент не доступний. Тому вважає, що в квартиру приходив не її син, а підсудний. Про загибель сина вона дізналась від працівників міліції 10.10.2008 року. Також ОСОБА_2 заявила, що збитки, завдані злочином, підсудний ОСОБА_7 не відшкодував.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів, у порядку ч. З ст. 299 КПК України, учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудним злочинів та тих фактичних обставин, які підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи, а також розміру завданих злочинами матеріальних збитків. Підсудному та цивільному позивачу роз"яснено наслідки їх згоди та неможливість оспорювати ці обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності позицій учасників судового розгляду у суду немає.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованих злочинів його винуватість підтверджується:

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, виданого 13.10.08 року відділом РАЦС Кузнецовського МУЮ (а.с.45);

- протоколом огляду місця події від 10.10.2008 року з фото таблицею, яким зафіксовано виявлення трупа невідомого чоловіка на спортивному майданчику середньої школи №3 м.Кузнецовська Рівненської області о 10 год. 30 хв. і вилучено на гіпсовий зліпок два сліди від взуття (а.с. 16-24);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_3 від 26.04.10 з фото таблицею (а.с.79- 88), згідно з яким підсудний показав за яких обставин та яким чином він спричинив тілесні ушкоджння ОСОБА_4 на території спортмайданчика школи №3 м.Кузнецовська Рівненської області та момент після бійки, коли підсудний виявив мобільний телефон „Самсунг" біля лежачого без свідомості ОСОБА_4;

- висновком судово - медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_4 від 21.10.2008 року № 256-Е (а.с. 122-123) яким встановлено. Нанесені ОСОБА_4О 10.10.2008 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми; забою головного мозку; пластинчатої субдуральної гематоми зліва; механічної асфіксії внаслідок аспірацією кров"ю обумовленою переломом кісток носа - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечнми для життя в момент їх заподіяння. Смерть гр-на ОСОБА_4 настала 10.10.2008 року через декілька хвилин після нанесення тілесних ушкоджень від механічної асфіксії внаслідок аспірації кров'ю обумовленої переломом кісток носа. Наявні на трупі тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв"язку із настанням смерті гр-на ОСОБА_4. При наданні належної медичної допомоги гр-н ОСОБА_4 залишився живим;

- актом амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи від 07.05.2010 року № 193/10 проведеної лікарями - експертами Судово-психіатричної експертної комісії КЗ „Рівненський обласний центр психічного здоров"я населення" (а.с. 163-165), яким встановлено, що підсудний ОСОБА_8 до і на час вчинення інкримінованого йому злочину будь - яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасово хворобливому стані (паталогічне спяніння, паталогічний афект, сутінкові розлади свідомості і ін.) не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не позбавлений здатності адекватно відтворювати обставини інкримінованих йому дій, будь - якого відставання в психічному розвитку не виявляє. На даний час ОСОБА_3 ознак будь - якого психічного захворювання не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- копією вироку Нетішинського міського суду від 05.02.2008 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК до штрафу та повідомленням Нетішинського міського суду №1-26/08 від 06.07.10 про те, що засуджений ОСОБА_3 присуджений штраф не сплатив.

Заслухавши учасників судового розгляду, у результаті всебічного та об»єктивного дослідження наявних у справі і викладених у вироку доказів, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_3 у тому, що він 10 жовтня 2008 року між 00 годин 30 хвилинами та 01 годиною в м. Кузнецовську Рівненської області перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на території спортивного майданчика середньої школи № 3 під час бійки з ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_4 приблизно 15 - 20 ударів кулаками рук область голови, обличчя та шиї. Вказаними діями підсудний ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження які є небезпечними для життя особи, у момент їх заподіяння у вигляді: закритої черепно -мозкової травми, забою головного мозку, пластинчатої субдуральної гематоми зліва, та асфіксії внаслідок аспірації кров"ю обумовленої переломом кісток носа. У результаті механічної асфіксії зумовленої аспірацією кров"ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, помер через декілька хвилин після нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень. Завдані підсудним ОСОБА_3 ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв"язку зі смертю ОСОБА_4 Разом з тим, наслідки злочину у вигляді настання смерті ОСОБА_4 не охоплювались умислом підсудного ОСОБА_3. Тому суд вважає, що суспільно небезпечні наслідки вчиненого підсудним ОСОБА_3 злочину - смерть ОСОБА_4, характеризуються необережною виною; яка виражається у формі злочинної самовпевненості.

Вказані дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Підсудний ОСОБА_3 засуджений вироком від 05.02.2008 року Нетішинського міського суду Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу. Цей вирок не виконаний через ухилення підсудного від виконання вироку. оскільки після вчинення 10.10.2008 року нових злочинів підсудний втік з місця постійного проживання в м.Кузнецовську. Вина підсудного ОСОБА_3 у тому, що він 10 жовтня 2008 року, близько 01 години в м. Кузнецовську Рівненської області перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на території спортивного майданчика середньої школи №3, діючи з корисливого мотиву, умисно, таємно від власника, повторно, викрав мобільний телефон Самсунг SGН - Е950 вартістю 1378 грн., що належить цивільному позивачу ОСОБА_2 та на законних підставах знаходився у ОСОБА_4 доведена повністю.

Вказані дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До обставин, що пом"якшують покарання підсудного суд, на підставі п.1 ч. 1 ст.66 КК відносить щире каяття.

На підставі п.1, п.13 ч.1 ст. 67 КК до обставини, що обтяжують покарання суд відносить:

- вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

- рецидив злочинів.

Суд виключив з пред"явленого підсудному ОСОБА_3 обвинувачення наступні обтяжуючі покарання обставини:

- вчинення злочину повторно. Оскільки повторність вчиненого підсуднім ОСОБА_3 злочину, що передбачений ч.2 ст.185 КК, є кваліфікуючою ознакою складу цього злочину. По злочину, передбаченому ч.2 ст. 121 КК, ознак повторності у діях підсудного ОСОБА_3 не встановлено;

- по злочину, передбаченому ч.2 ст. 121 КК, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані. Оскільки тілесні ушкодження були завдані потерпілому ОСОБА_4 під час бійки з підсудним ОСОБА_3. По злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані. Оскільки об"єктом цього злочину є майно потерпілого, а не особа потерпілого або його особисті немайнові права;

- тяжкі наслідки, завдані злочином. Оскільки смерть потерпілого від тяжких тілесних ушкоджень є ознакою об"єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК. Тому тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого не можуть вважатися обтяжуючою покарання обставиною при призначенні покарання за злочин передбачений ч.2 ст. 121 КК.

- злочином, передбаченим ч.2 ст.185 КК, тяжких наслідків не завдано.

При обранні підсудному ОСОБА_3 міри покарання суд виходив наступного. Підсудний ОСОБА_3, раніше судимий за умисний злочин на шлях виправлення не став, вчинив новий тяжкий злочин проти життя та здоров»я особи та новий умисний злочин середньої тяжкості проти власності. Враховуючи обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, дані, які характеризують особу підсудного, підвищену суспільну небезпеку вчиненого ним тяжкого злочину проти життя та здоров»я особи, та з метою запобігання вчиненню підсудним нових злочинів, суд вважає, що відбування підсудним ОСОБА_3 покарання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому слід призначити підсудному покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів у межах санкцій частин статей за якими кваліфіковані його дії, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Другого лютого 2010 року підсудний ОСОБА_3 засуджений вироком Харцизького міського суду Донецької області за вчинення ним 21.06.09 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК, до 4 років та 6 місяців позбавлення волі (а.с. 111-113). До постановлення 02.02.10 Харцизьким міським судом вироку підсудний ОСОБА_3 10 жовтня 2008 року вчинив інші злочини, передбачені ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК. Таким чином при призначенні підсудному покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.185 КК, слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, частково приєднавши до покарання призначеного за цим вироком невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Харцизького міського суду від 02.02.2010.

На думку суду цивільний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю. Збитки, завдані злочинами підсудний не відшкодував. Тому матеріальні збитки у сумі 4500 гривень, які понесені цивільним позивачем ОСОБА_2 у зв"язку із спорудженням надгробного пам"ятника загиблому сину ОСОБА_4, у відповідності із ст.1201 ЦК, підлягають відшкодуванню повністю. Згідно із видатковою накладною №КФ-1232 від 05.09.08 ОСОБА_2 сплатила за мобільний телефон Самсунг SGH-Е950 DSA 1378 гривень. Тому необхідно стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь цивільного позивача матеріальні збитки у розмірі 1378 гривень, завдані викраденням належного їй мобільного телефону Самсунг SGH-Е950 DSА .

Всього підлягає стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_2 матеріальних збитків, завданих злочинами, на суму 5878 гривень.

У відповідності із ст.23 та ч.2 ст. 1168 ЦК фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується, зокрема, батькам померлого.

Згідно із копією витягу з Державного реєстру записів цивільного стану, виданого 06.04.09 ВРАЦС Кузнецовського МУЮ, цивільний позивач ОСОБА_2 є матір»ю загиблого ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. У цивільному позові ОСОБА_2 обгрунтувала розмір відшкодування, заподіяної їй загибеллю сина ОСОБА_4, моральної шкоди наступним. Передчасна смерть її сина настала внаслідок злочину, вчиненого підсудним ОСОБА_3. Смерть єдиного сина є найстрашнішою втратою для матері. Тому цивільний позивач вважає, що слід стягнути з підсудного ОСОБА_3 200000 гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди, шо полягає у тривалих та непоправних душевних стражданнях цивільного позивача ОСОБА_2 з приводу передчасної загибелі єдиного сина.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд також врахував, що згідно із роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ч.4 ст. 1193 ЦК, розмір відшкодування завданої злочином шкоди не підлягає зменшенню в залежності від матеріального становища та особи заподіювача шкоди. Проте при вирішенні питання про розмір відшкодування враховується ступінь вини заподіювача шкоди.

У свою чергу, заявлений цивільним позивачем розмір завданої моральної шкоди не відповідає ступеню вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненому злочині, оскільки прямого умислу заподіювати потерпілому смерть підсудний не мав. Також цивільний позивач недостатньо обґрунтувала глибину та тривалість своїх душевних страждань та розміру стягнення на відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої душевними стражданнями.

Враховуючи викладене та виходячи з вимог розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Тому слід стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь цивільного позивача ОСОБА_2 125000 гривень моральної школи, спричиненої душевними стражданнями, що були викликані загибеллю сина цивільного позивача внаслідок злочину, вчиненого підсудним ОСОБА_3

Вирішуючи питання про речові докази, керуючись ст.78. ч.1 ст.80 КПК. суд дійшов висновку про необхідність їх зберігання до набрання вироком законної сили.

На підставі статей 91-93 КПК та роз»яснень, наведених у Постанові Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 7 липня 1995 року №11 судом не встановлено, що по справі понесені судові та інші витрати, які підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_10.

На підставі наведеного та керуючись статтями 321-339 КПК України, суд.-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину. передбаченого ч.2 ст.121 КК України та злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, які призначені засудженому ОСОБА_3 за цим вироком та за попереднім вироком Харцизького міського суду Донецької області від 02.02.2010 року, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Призначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк дев"ять років.

У відповідності із ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_3 у строк відбутого покарання, строк тримання під вартою та ту частину покарання, що відбута за вироком Харцизького міського суду Донецької області від 02.02.2010 року. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обраховувати з дня його затримання - 26 листопада 2009 року.

У відповідності із ч.3 ст.72 КК призначене засудженому ОСОБА_3 вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.02.2008 року покарання у виді штрафу в сумі 680 гривень підлягає самостійному виконанню.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (Рівненська обл., м.Кузнецовськ. мікрорайон ОСОБА_10, буд..24-Б, кв.32) матеріальні збитки у розмірі 5878 (п"ять тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень та моральну шкоду у розмірі 125000 (сто двадцять п"ять тисяч)гривень.

Речові докази: вилучені під час обшуку 11.10.2008 року у місці проживання ОСОБА_3 взуття - кеди, що належать ОСОБА_3; два гіпсових зліпка двох слідів від взуття, які було виявлено і вилучено під час огляду місця події - місця виявлення трупа ОСОБА_4, вилучені при огляді трупа ОСОБА_4 зрізи його нігтьових пластинок обох рук у двох конвертах, зразки волосся потерпілого ОСОБА_4 з різних частин його голови у шести конвертах та одяг потерпілого ОСОБА_4; вилучений рушник, належний ОСОБА_3, скляну пляшку з під горілки "Поліська"' вилучену у ОСОБА_6 - залишити на зберіганні в камері схову речових доказів Кузнецовського МВ до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили вказані речові докази знищити. Вилучені сліди пальців рук, що були виявлені і вилучені із скляної пляшки з під горілки "Поліська" зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Учасники судового розгляду можуть подати апеляцію на вирок до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку, а засуджений ОСОБА_3, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий