Справа № 1-102/2010 р
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року смт. Вол.-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Сульженка Л.П.

секретаря: Процюк О.В.

з участю прокурора Бєди К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Володарсько Волинського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, не судимого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого,

за ст.185 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:

22.02.2010 року на початку 1-ої години ночі в с.Рижани Володарсько-Волинського району Житомирської області, у ОСОБА_1 який перебував у стані алкогольного сп'яніння та знаходився неподалік магазину «Полуничка», який належний Володарсько-Волинському райСТ та розташований по вулиці Кутузова, 48-А, виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так в зазначений день та час ОСОБА_1 підійшов до приміщення магазину та застосовуючи фізичну силу руками відламав від ґрат на одному вікні металевий прут та відірвав від віконної шибки штапики, вийняв шибку та проник через утворений пройом в середину магазину звідки таємно викрав гроші в сумі 1595 гривень 69 копійок та дві баночки слабоалкогольного напою «Редбул» вартість однієї баночки 12 гривень 90 копійок на суму 25 гривень 80 копійок, чим завдав даному підприємству матеріальних збитків на загальну суму 1621 гривня 49 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України визнав повністю та пояснив, що 21 лютого 2010 року він знаходячись в п'яному стані, зателефонував своїй дівчині, яка проживає в місті Рівне та пообіцяв їй приїхати до неї в гості. Так як в його не було грошей на дорогу то він вирішив залізти в магазин «Полуничку» та викрасти там гроші. Приблизно на початку першої години ночі 22 лютого він пішов до магазину «Полуничка». Прийшовши до даного магазину він побачив, що з лівої сторони від вхідних дверей знаходиться вікно яке поділене на чотири рівні половини. Побачивши, що штапики прибиті на зовнішню сторону він штапики відірвав руками після чого вийняв скло та поставив його під магазином. В середині в магазині горіло світло і він бачив куди йому іти та що знаходиться в магазині. Він підійшов до прилавку через який переплигнув та підійшов до столу де стояв касовий апарат та вага. В даному столі знаходились шухляди, які він почав відкривати. Відкривши одну із шухляд він побачив, що там лежать гроші. Він взяв в жменю гроші, скільки саме, не пам'ятає, так як їх не перераховував та положив їх собі в карман курточки. Всі гроші він не забирав. Виходячи з магазину, взяв ще з собою дві баночки слабоалкогольного напитку «Редбул». З магазину він виліз так само як і потрапив в середину магазину через віконний пройом. Вилізши з магазину він пішов в напрямку автобусної зупинки, щоб їхати до своєї дівчини. Коли він ішов до автобусної зупинки то по дорозі випив дві баночки слабоалкогольного напитку «Редбул» та викинув їх. Прийшовши на автобусну

- 2 -

зупинку так як довго було чекати автобус то він вирішив зайти до ОСОБА_2, який проживає неподалік автобусної зупинки. Прийшовши до ОСОБА_2 він дав йому десять гривень з тих грошей що викрав, щоб той сходив та купив пляшку горілки. Чи ходив ОСОБА_2 купував горілку він не пам'ятає, а тільки пам'ятає, що пив з ним горілку, а де ОСОБА_2 її взяв він не знає. Потім в ранці ОСОБА_2 провів його на автобусну зупинку. Що далі було він не пам'ятає. Коли він проснувся в м.Житомирі на автобусній зупинці то відкрив свій гаманець і побачив, що там лежало тільки чотириста гривень. Де він дів решту грошей не пам'ятає так як був у п'яному стані можливо він їх десь загубив. Потім він поїхав з м.Житомира в м.Рівне до своєї дівчини де потратив решту грошей на продукти харчування. Потім я з м.Рівне він приїхав до дому і в його з викрадених грошей нічого не залишилося. Коли він приїхав до дому то мама йому сказала, що до їх до дому приїжджали працівники міліції, які хотіли його бачити. Після чого він поїхав у Володарсько-Волинський РВ УМВС після чого приїхавши до дому розповів своїй мамі, що його викликали в міліцію по поводу крадіжки з магазину «Полуничка», а також мамі він сказав, що в міліції він сказав не правду, тобто що він не вчиняв крадіжки з магазину «Полуничка», хоча насправді дану крадіжку скоїв саме він. Після чого його мама зателефонувала в міліцію та повідомила, що він скоїв крадіжку з магазину «Полуничка». Потім приїхали працівники міліції доставили мене у Володарсько-Волинський РВ УМВС де він дав покази про те, що скоїв крадіжку грошей та двох баночок слабоалкогольного напою «Редбул» з магазину «Полуничка» в с.Рижани.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до переконання, що підсудний ОСОБА_1 винний у вчиненні дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна, крадіжці, поєднаній з проникненням у приміщення.

Вина ОСОБА_1 крім його особистого визнання підтверджується матеріалами кримінальної справи:

- протоколом огляду місця події від 22 лютого 2010 року, згідно якого було оглянуто магазин «Полуничка» в с.Рижани по вулиці Кутузова, 48-А, де видно що в даному магазині з лівої сторони від вхідних дверей в правій нижній частині відсутнє скло та зламаний на ґратах металевий прут /а.с. 3/.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, так як він таємно викрав чуже майно, проникши у приміщення.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_1 є те, що вину визнав і щиро розкаявся.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 може бути виправлений без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

- 3 -

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.