УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
апелянта - адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
володільця транспортного засобу ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2015 року, -
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 та тимчасово позбавлено ОСОБА_8 можливості відчуження та розпорядження вказаним автомобілем.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а тому з метою забезпечення прав потерпілих та забезпечення виконання рішення суду виникла необхідність накласти арешт автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_7 подав заяву, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали, оскільки накладання слідчим суддею арешту на майно здійснювалося за відсутності підозрюваного, захисника, та володільця арештованого майна. Зазначену ухвалу підозрюваний ОСОБА_8 отримав лише 19 листопада 2015 року.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна: автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .
Автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 повернути його власнику ОСОБА_9 .
Зазначає, що висновки суду не узгоджуються з матеріалами судового провадження, оскільки санкція статей за діяння які інкримінуються підозрюваному не передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, вищевказаний автомобіль належить батьку підозрюваного - ОСОБА_9 , а його арешт призвів до обмеження власника правомірного користування своєю власністю.
Посилаючись на положення ч.3 ст.170 КПК України зазначає, що стосовно осіб які не є підозрюваними, обвинуваченими, осіб які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Зазначає, що накладаючи арешт на автомобіль, слідчий суддя не звернув уваги на те, що стороною обвинувачення не надані до клопотання будь-які дані чи відомості про належність автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 підозрюваному ОСОБА_8 як власнику.
Заслухавши доповідача, апелянта адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , володільця автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , які підтримали подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та апеляційну скаргу з наведених в них мотивів, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснювалося судом за відсутності підозрюваного, захисника та власника арештованого майна. Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно підозрюваний ОСОБА_8 отримав лише 19 листопада 2015 року, про що є відповідна розписка останнього на копії ухвали.
Враховуючи, що з моменту отримання копії зазначеної ухвали до подачі апеляційної скарги до суду пройшло менше п`яти днів, тому суд вважає, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 23.10.2015 року подана в межах строку, передбаченого КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частина 2 статті 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК, відповідно до яких, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Транспортний засіб, автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , на який було накладено арешт не відповідає жодному з перелічених вище критеріїв, а тому його конфіскація є необґрунтованою та безпідставною.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно - автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , на яке було накладено арешт не перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_8 . Власником зазначеного майна є інша особа.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2015 року не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись статтями 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.2015 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 про арешт майна - автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .
Автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 повернути його володільцю ОСОБА_9 .
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: