Справа № 591/8180/15-к
Провадження № 1-кп/591/459/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року
Зарічний райсуд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0000119 від 09.09.2015 року щодо обвинувачення:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 22.04.2015, водія акумуляторника майстерні ремонту та зарядки акумуляторних батарей взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта за призовом під час мобілізації на особливий період,
обвинуваченого за ст. 407 ч. 4 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
На підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» молодший сержант ОСОБА_4 22 квітня 2015 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .
В подальшому 11.06.2015 молодший сержант ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта В НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), де призначений наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 73 від11.06.2015 на посаду водія акумуляторника майстерні ремонту та зарядки акумуляторних батарей взводу автомобільної техніки ремонтної роти.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» молодший сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
17 липня 2015 року за наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 №110 від 17.07.2015 ОСОБА_4 надано короткострокову відпустку за сімейними обставинами, строком на 10 діб з 17 липня 2015 року по 27 липня 2015 року включно, а 28 липня 2015 молодший сержант ОСОБА_4 повинен прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжити виконання обов`язків військової служби у вказаній військовій частини.
Однак, 28 липня 2015 року, після закінчення терміну відпустки, молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для повернення на службу у встановлений час, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, у встановлений командуванням військової частини термін, в період з 28 липня 2015 року по 12 листопада 2015 року включно, тобто протягом 108 діб, не з`явився вчасно на службу до пункту постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час незаконної відсутності у військовій частині ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучаючись, допомагаючи батькам по домашньому господарству, тобто займався справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
В подальшому молодшого сержанта ОСОБА_4 , військовослужбовці Військової служби правопорядку, за дорученням військової прокуратури Сумського гарнізону, доставили до місця постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 243 від 13.11.2015 останній відданий як такий, що повернувся у розташування військової частини, зарахований на всі види матеріального забезпечення та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, водій акумуляторник майстерні ремонту та зарядки акумуляторних батарей взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу в умовах особливого періоду,
в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний після закінчення терміну відпустки повернутись до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проходити військову службу за призовом під час мобілізації, та маючи для цього об`єктивні причини у встановлений командуванням частини час з відпустки, в період з 28 липня 2015 року по 12 листопада 2015 року включно, не з`явився вчасно на службу до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , по кримінальному правопорушенню передбаченому ст.407 ч.4 КК України свою вину визнав повністю , суду пояснив, що дійсно вчинив злочин за вищевказаних обставин, в чому щиро кається, просив суд суворо на карати.
Оскільки покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд вважає, що вина доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він самовільно залишив місце служби в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжуютьпокарання.
Обтяжуючих обставин відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено . Пом`якшуючими обставинами відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає, повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, враховує суд і той факт, що тяжких наслідків від скоєння злочину не настало, обвинувачений щиро кається у скоєному, скоїв злочин вперше, він позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем несення служби, має батьків, один з них тяжко хворий.
З урахуванням декількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , з урахуванням особи винного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді арешту і це покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення ; попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому за цим законом покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді арешту на строк два місяці.
Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1