Комсомольський міський суд Полтавської області
09 червня 2010 року Комсомольський міський суд
в складі: головуючого судді Бутенко С.Б.
при секретарі Головко М.С.
за участю: прокурора Зоріна В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка має середню освіту, не одружена, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України не судима
за ст. 185 ч. 1 КК України,
22 грудня 2009 року о 15 год., перебуваючи на законних підставах у будинку № 6 по вул. Щорса в с. Солонці м. Комсомольська Полтавської області, ОСОБА_2 умисно таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_1 мобільний телефон Samsung E 250 із SIM–карткою мобільного оператора «Лайф» та флеш-карткою на 1 Гб., чим заподіяла потерпілій майнову шкоду на загальну суму 660 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, продавши телефон того ж дня ОСОБА_3 за 40 грн.
В судовому засіданні підсудна своєї вини у вчиненні даного злочину не визнала та показала, що під час спільного вживання алкогольних напоїв 22 грудня 2009 року потерпіла сама дала їй свій мобільний телефон Samsung E 250 червоного кольору, щоб вона віддала телефон у заставу та на виручені гроші купила горілки. В цей же день вона продала даний телефон ОСОБА_3 за 40 грн., при цьому пояснила, що наступного дня викупить його назад, проте грошей вона не знайшла і телефон потерпілій не повернула. Через те, що ОСОБА_1 була в стані алкогольного сп’яніння, вона забула, що сама розпорядилась своїм телефоном і звинуватила її у крадіжці, яку вона не скоювала.
Потерпіла ОСОБА_1 категорично заперечувала вказані підсудною обставини та показала суду, що 22 грудня 2009 року ОСОБА_2 допомагала їй по господарству, за що вона розрахувалась двома пляшками горілки. Після роботи вона запропонувала підсудній випити і та не відмовилась. В кухні, де вона пригощала підсудну, вона залишила на столі свій мобільний телефон Samsung E 250 червоного кольору із SIM–карткою мобільного оператора «Лайф» та флеш-карткою на 1 ОСОБА_4 15 год. підсудна раптово зібралась додому і провівши її, вона лягла відпочити. Ввечері виявила зникнення телефону, пошуки якого вдома ніяких результатів не дали. Маючи підозру, що телефон було викрадено ОСОБА_2, рано вранці наступного дня вона взяла пляшку горілки та пішла до підсудної додому. Вона благала ОСОБА_2 повернути телефон, але та заперечувала свою вину і тоді вона звернулася із заявою до міліції. В ході проведених працівниками міліції заходів її телефон було виявлено у ОСОБА_3, якому підсудна його продала. Вартість викраденого майна вона оцінює у 660 грн. Вилучений у ОСОБА_3 телефон було передано їй на відповідальне зберігання, проте SIM–картки та флеш-картки в телефоні вже не було. Цивільний позов в кримінальній справі потерпіла не пред’являла.
Свідок ОСОБА_3 показав суду, що дійсно 22 грудня 2009 року підсудна ОСОБА_2 запропонувала йому купити мобільний телефон Samsung E 250 червоного кольору, запевняючи, що телефон не крадений і у неї є документи на нього та зарядний пристрій, які вона обіцяла принести наступного дня. Він пристав на пропозицію підсудної та купив даний телефон за 40 грн. SIM–картка та флеш-картка в телефоні були відсутні. На початку січня 2010 року даний телефон було вилучено у нього дільничним інспектором міліції ОСОБА_5
Допитавши підсудну, потерпілу та свідка, дослідивши письмові докази по справі: протокол огляду та вилучення від 06.01.2010 р., згідно якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон потерпілої ОСОБА_1, висновок експерта від 16.03.2010 р. щодо оцінки ринкової вартості викраденого телефону з урахуванням зносу на час вчинення злочину – 580 грн. (а.с. 9, 10, 20-21) та речових доказів, що їх приєднано до справи (а.с. 23) суд находить вину підсудної ОСОБА_2 в умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжці) повністю доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд критично ставиться до показань підсудної в судовому засіданні, що повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3 та показаннями ОСОБА_2 на досудовому слідстві (а.с. 11, 39), та оцінює їх як обраний підсудною спосіб захисту.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання та враховує, що вчинений нею злочин є середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України вона вважається особою, раніше не судимою. За місцем проживання підсудна характеризується як особа, на яку не надходило скарг від сусідів та односельців, до адміністративної відповідальності не притягалась. Згідно довідки Комсомольської міської лікарні та медичного висновку ЛКК від 02.01.2010 р. ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога по алкоголізму, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує (а.с. 54-55, 58-61, 53, 68, 69).
12.05.2010 р. ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності по зору безстроково, що доводиться довідкою МСЕК № 0383770.
Обставин, які пом’якшують або обтяжують покарання підсудної по справі не встановлено і суду не доведено.
Враховуючи ступінь тяжкості, обставини та характер вчиненого підсудною злочину, дані про її особу, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 81 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 323, 324 КПК України, суд,
ОСОБА_2 визнати винною за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п’ятдесят) гривень.
Речовий доказ - мобільний телефон Samsung E 250 залишити потерпілій ОСОБА_1, як їй належний.
Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної сили залишити попередній – підписку про невиїзд.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя підпис ОСОБА_6
З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко