Справа № 536/44/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0004445, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури з обвинувальним актом за фактом незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду інтересам держави,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Чечелево Кременчуцького району Полтавської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, пенсіонером, одруженим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Кременчука Полтавської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, не працюючим, неодруженим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

07.12.2015 року, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прибули до Дніпродзержинського водосховища з метою незаконного вилову риби без належного дозволу для своїх особистих потреб з човна.

ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з використанням власного гумового човна «Колібрі» з двома веслами відпливли від берега на 10 метрів та в районі с. Стара Білецьківка в межах адміністративної території Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області - території ландшафтного заказника загальнодержавного значення Білецьківські плавні, що входить до складу регіонально-ландшафтного парку «Кременчуцькі плавні», близько 11 години виставили належні ОСОБА_5 риболовні сітки в кількості двох штук, однакових параметрів: довжиною 60 м, висотою 1,2 м, вічком сіткового полотна 38 мм х 38 мм, після чого повернули в берег, де чекали, доки в сітки наловиться риба.

Після чого, 07.12.2015 близько 13 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 таким же чином повернулися до залишених у водоймищі сіток, та за допомогою вказаних риболовних сіток здійснили незаконний вилов риби загальною вагою 10,1 кг, та були виявлені о 14 годині працівниками поліції Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області та Головривод.

Таким чином, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову - риболовними сітками, у недозволеному місці - ландшафтному заказнику загальнодержавного значення «Білецьківські плавні» порушив вимоги п.п.3.1, 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, п. 4.2.14 Положення про РЛП «Кременчуцькі плавні», п.14 ст.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства». ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 незаконно добули рибу по видам та кількості: карась сріблястий - 21 шт., вартістю 30 грн. за 1 екземпляр; щука - 3 шт., вартістю 602 грн. за 1 екземпляр; сазан - 3 шт., вартістю 602 грн. за 1 екземпляр, загальною вагою 10,1 кг (відповідно накладної № 52 від 07.12.2015), яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, добуваючи незаконно цінні види риб, згідно «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд України», затверджених Постановою КМУ № 541 від 24.07.2013 на загальну суму 4242 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 займалися незаконним рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тому їх дії кваліфікує за ч.1 ст. 249 КК України

04 січня 2016 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК України, щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 гривень), з конфіскацією знарядь і засобів промислу (гумовий човен «Колібрі», два дюралеві весла, дві риболовні сітки» та всього добутого (риби вагою 10,1 кг, згідно накладної № 52 від 07.12.2015 року), та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Також, 04 січня 2016 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 249 КК України, щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 гривень), з конфіскацією знарядь і засобів промислу (гумовий човен «Колібрі», два дюралеві весла, дві риболовні сітки» та всього добутого (риби вагою 10,1 кг, згідно накладної № 52 від 07.12.2015 року), та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угод про визнання винуватості обвинуваченими дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання.

Також прокурор просив долучити до обвинувального акту та угод про визнання винуватості матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угод про визнання винуватості, відповідність угод за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваних про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угод про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угод про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надані угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості укладених 04 січня 2016 року, між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке відповідає санкції статті 249 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Крім цього, за вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню, яке відповідає санкції статті 249 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Також, від прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла позовна заява до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом ( на підставі ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 127, 128 КПК України» та ст.1166 ЦК України в якій просять розглянути дану позовну заяву разом з обвинувальним актом та стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави збитки у розмірі 3242 гривні до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали пред`явлений до них позов в повному обсязі.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України та ст. 249 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 04 січня 2016 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному проваджені (ЄРДР № 0004445), по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Затвердити угоду від 04 січня 2016 року між прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному проваджені (ЄРДР № 0004445), по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Задовольнити позов прокурора прокуратури м. Кременчука в інтересах держави, в особі Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, та стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинену ними шкоду у розмірі 3242 гривень на користь держави, в особі Білецьківської сільської ради Кременчуцького району, Полтавської області, р/р 0220, МФО 831019, код платежу 24062100, УДКСУ у Кременчуцькому районі, .

Речові докази по кримінальному провадженню:

-гумовий човен «Колібрі», два дюралеві весла конфіскувати в дохід держави.

-риболовні сітки в кількості двох штук з однаковими параметрами: довжиною 60 м, висотою 1,2 м, вічком 38х38мм знищити.

-рибу: карась сріблястий 21 шт., щука 3шт., сазан 3 шт., загальною вагою 10,1 кг залишити за належністю ФОП « ОСОБА_7 »

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.
Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1