Категорія:ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

неповнолітньої ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2015 року щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , учениці 9-В класу Рожищенського НВК №4 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія», з неповною середньою освітою, українки, гр. України, раніше не судимої, яку визнано винною та засуджено за ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вироком вирішено долю речових доказів, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку суду неповнолітня обвинувачена ОСОБА_9 визнана винною та засуджена за те, що 09 вересня 2015 року близько 16 години 50 хвилин, за попередньою змовою з малолітньою ОСОБА_11 , знаходячись в торговому залі магазину «Пакко», що знаходиться по вулиці Ковельській, 68А у м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із вітрини вказаного магазину, таємно викрала товари різних найменувань, чим спричинила ТзОВ «Пакко Холдинг» майнової шкоди на загальну суму 465 гривень 40 копійок.

Крім того, вона ж 10 вересня 2015 року близько 16 години 50 хвилин, за попередньою змовою з малолітньою ОСОБА_11 , знаходячись в торговому залі магазину «Пакко», що знаходиться по вулиці Ковельській, 68А у м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із вітрини вказаного магазину, повторно, таємно викрала товар різних найменувань, чим спричинила ТзОВ «Пакко Холдинг» майнової шкоди на загальну суму 333 гривень 48 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом допущено порушення вимог ст.26 КК України, оскільки злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення двома і більше суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовились про його вчинення. Оскільки ОСОБА_9 вчинила злочин з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, тому з мотивувальної частини вироку суду необхідно виключити вказівку суду про кваліфікацію дій ОСОБА_9 "за попередньою змовою групою осіб".

Просить вирок суду першої інстанції змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_9 "як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб".

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст вироку та основні доводи апеляції, прокурора, яка підтримала доводи апеляції та просила змінити вирок суду першої інстанції, обвинувачену ОСОБА_9 і її законного представника та захисника, неповнолітню ОСОБА_11 , її законного представника ОСОБА_12 та захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення інкримінованого їй органом досудового слідства за обставин, встановлених судом, визнала повністю і така стверджена матеріалами кримінального провадження.

Органом досудового слідства та судом дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до статті 26 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. Тому в разі, коли із групи осіб, які вчинили злочин, лише одна особа є суб`єктом злочину, а решта осіб унаслідок неосудності або у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, чи з інших підстав не можуть бути суб`єктами злочину, дії винної особи, яка за таких обставин притягується до кримінальної відповідальності, не можна розглядати як вчинення злочину групою осіб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент вчинення кримінального правопорушення не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, а відтак не є суб`єктом даного злочину.

Отже, з вищенаведеного слідує, що дії ОСОБА_9 , яка є єдиним суб`єктом злочину, не можна розглядати як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_11 .

За таких обставин, вирок суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши з нього вказівку про наявність таких кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_9 , як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст. ст.50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних, що характеризують винну особу, яка раніше не судима, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю навчання, виховується в неповній сім`ї, обставин, що пом`якшують покарання: щирого каяття, добровільного відшкодування завданих збитків, активного сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітньою.

З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства та обрав їй покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст.ст.75, 104 КК України.

Саме таке покарання є справедливим, достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з резолютивної частини слід виключити посилання на обов`язок, передбачений ст. 76 КК України, а саме - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи, оскільки ОСОБА_9 ніде не працює, а навчається у 9-му класі.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2015 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_9 таких кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб та з резолютивної частини - посилання на обов`язок, передбачений ст. 76 КК України, а саме - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: