Справа № 645/5659/15-к
Провадження № 1-кп/645/110/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 р. м. Харків
Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів прокуратури Фрунзенського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
законного представника обвинуваченого ОСОБА_9
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, інваліда по зору з дитинства, студента 1-го курсу ХПЛБТ №22, раніше судимого 21.06.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.. 186 ч. 1 КК України до 6 міс. позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з випробувальним терміном 1 рік; 14.08.2013р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років 1 міс. позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з випробувальним терміном 1 рік 6 міс., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
09.05.2015 року близько 19.30 год., неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїми знайомими неповнолітнім ОСОБА_11 неповнолітньою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходився в приміщенні сауни кафе «Оазіс», розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Осипенка, 55-А, та вживали алкогольні напої. Там між неповнолітнім ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_11 виник конфлікт, у зв`язку з чим неповнолітній ОСОБА_11 подзвонив своєму брату ОСОБА_7 та передав апарат мобільного телефону неповнолітньому ОСОБА_8 .. В ході телефонної розмови неповнолітній ОСОБА_8 висловлював образи та погрози «підрізати» на адресу ОСОБА_7 , після чого домовились про зустріч біля кафе «Охота», що розташоване за адресою: м. Харків. вул.. Рибалка. 56. По дорозі до призначеного місця зустрічі, неповнолітній ОСОБА_8 зайшов до супермаркету «Фора», за адресою: м. Харків, вул.. Рибалка, 24/17, де у м`ясному відділенні взяв ніж, який завернув у полімерний пакет та пішов на зустріч з ОСОБА_7 .. Підійшовши до дитячого майданчика, розташованому навпроти кафе «Охота», ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_7 , який прийшов зі своїм батьком ОСОБА_14 та знайомим ОСОБА_15 .. Після чого неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відійшли від усіх на відстань 25 метрів, де між ними продовжувався словесний конфлікт. В ході сварки, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись на відстані одного кроку від ОСОБА_7 , тримаючи ніж у правій руці, наніс ним удар у область грудної клітини зліва. Після чого потерпілий схопив ОСОБА_8 за праву руку, в якій був ніж, і тримав її своїми руками. ОСОБА_8 не перекладав та не намагався перекладати ніж у іншу вільну руку, щоб продовжити наносити удари ножем потерпілому. Через декілька секунд до ОСОБА_8 підбіг ОСОБА_11 , який схопив за шию ОСОБА_8 та разом з потерпілим повалили обвинуваченого на землю, однак останній не випускаючи ножа з руки, розмахував ним та наніс удар у ліве передпліччя руки ОСОБА_7 , від чого останній відпустив ОСОБА_8 та відійшов на кілька метрів, покликавши свого батька ОСОБА_14 .. Підбігший ОСОБА_14 почав вибивати ніж рукою з правої руки ОСОБА_8 , однак останній продовжував розмахувати ножем, спричинивши собі різану рану лівого ліктьового суглоба. В цей час ОСОБА_11 вихватив ніж з руки ОСОБА_8 та відкинув його на декілька метрів в траву.
Своїми умисними, протиправними діями неповнолітній ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1318-С/15 від 03.06.2015р., спричинив ОСОБА_7 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням легеня та діафрагми, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та різану рану лівого передпліччя, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншої людини, цивільний позов прокурора визнав в повному обсязі, пояснив, що дійсно 09.05.2015р. близько 19.30 год. він зі своєю дівчиною ОСОБА_12 та знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_13 знаходились в сауні кафе «Оазіс». Там між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт. Останній обвинуватив його в тому, що той скинув у басейн кросівок, та став дзвонити своєму старшому брату ОСОБА_7 , а потім передав мобільний телефон ОСОБА_8 .. В ході телефонної розмови і ОСОБА_8 і ОСОБА_7 взаємно ображали та погрожували один одному, однак домовились про зустріч біля кафе «Охота», щоб з`ясувати стосунки. По дорозі до призначеного місця ОСОБА_8 зайшов до супермаркету «Фора», та таємно взяв ніж з прилавку м`ясного відділу для того, щоби налякати ОСОБА_7 .. Коли вони зустрілись на дитячому майданчику навпроти кафе «Охота», на зустріч прийшов ОСОБА_16 , з раніше не знайомими йому ОСОБА_14 - батьком потерпілого та ОСОБА_15 .. ОСОБА_8 з ОСОБА_7 відійшли від усіх приблизно на 30 метрів, та продовжували словесну перепалку. Потім ОСОБА_7 став розмахувати в його сторону ногами, а ОСОБА_8 відходив назад щоб уникнути ударів, тоді він витягнув ніж та став розмахувати ним перед потерпілим, щоб налякати його. Однак ОСОБА_7 не зупинявся та став ближче до нього підходити, намагаючись нанести удари ногою. ОСОБА_8 пояснив, що оскільки він тримав ножа перед собою, були сутінки, а у нього поганий зір, він не пам`ятає, куди наніс удар ножем ОСОБА_7 .. Пізніше в судовому засіданні ОСОБА_8 змінював свої пояснення, зазначивши, що він не цілив оскільки не збирався наносити удар ножем. Обвинувачений також пояснив, що, після нанесення удару, потерпілий став кликати свого батька. Поки підбігли батько та брат потерпілого, пройшло близько тридцяти секунд. Вони повалили ОСОБА_8 на землю, вибили ніж. Обвинувачений наполягав на тому, що наміру позбавляти життя потерпілого у нього не було, тим паче, що в нього була можливість продовжувати наносити удари потерпілому, до того, як підбігли ОСОБА_14 та ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 пояснив, що при подіях 09.05.2015р., зазначених вище він присутній не був, однак за слів сина йому відомо, що між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, з приводу того, що останній ображав його дівчину, в ході якого його син наніс удар ножем ОСОБА_7 ..
Крім того, що обвинувачений визнав свою вину у спричинені тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, його вина доведена зібраними в ході досудового розслідування наступними письмовими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, а також показаннями потерпілого та свідків.
Показаннями потерпілого, який пояснив, що 09.05.2015 року, приблизно в 20.30 год. він зі своїм товаришем ОСОБА_15 повертався з пологового будинку, де провідував свою вагітну дружину, коли йому подзвонив його молодший брат ОСОБА_11 та повідомив, що він знаходиться у сауні з ОСОБА_8 , його дівчиною ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. В сауні з ОСОБА_8 у нього виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 погрожував йому фізичною розправою. ОСОБА_7 попросив передати телефонну трубку ОСОБА_8 .. В ході телефонної розмови між ними виник конфлікт, в ході якого вони взаємно ображали один одного, висловлювали погрози. Також до телефонної розмови приєдналась раніше йому не знайома дівчина обвинуваченого ОСОБА_12 , яка висловлювалась на його адресу брутальною лайкою. Тоді він з ОСОБА_8 домовились про зустріч біля кафе «Охота». Поки вони йшли до місця зустрічі, подзвонив його брат ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_8 пішов десь шукати ніж, та на зустріч він може прийти з ножем. Потерпілий пояснив, що він не сприйняв це серйозно, однак попросив брата, щоб той про всяк випадок покликав його батька, який жив неподалік. Коли прийшли до місця зустрічі, вони з ОСОБА_8 відійшли від усіх на кілька метрів. Спочатку у них була словесна сварка. Потерпілий бачив, що ОСОБА_8 тримав праву руку за спиною, а потім дістав ніж. ОСОБА_17 намагався ногою вибити з руки ОСОБА_8 цей ніж, але не виходило. Коли ОСОБА_8 махнув ножем, він відскочив назад, але ОСОБА_8 зробив крок уперед та наніс йому удар ножем у грудну клітину зліва. Тоді ОСОБА_7 обома руками схопив руку ОСОБА_8 , в якій був ніж, утримуючи її. ОСОБА_8 ніж в другу руку не перекладав. Через кілька секунд підбіг його брат ОСОБА_11 та схватив ОСОБА_8 за шию, після чого ОСОБА_8 впав на землю на коліна та лікті. Він продовжував махати ножем, і таким чином наніс поранення ОСОБА_7 у передпліччя лівої руки, і тільки після цього потерпілий відпустив руку ОСОБА_8 , та покликав батька. Хто і як вибив ніж з руки ОСОБА_8 , потерпілий не пам`ятає. Крім того потерпілий пояснив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, та він вважає, що у обвинуваченого наміру позбавляти його життя не було, до того ж, в ході даної сутички у ОСОБА_8 була фізична та технічна можливість продовжувати наносити удари ножем.
Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 батька потерпілого, який пояснив, що ввечері 09.05.2015р. до нього додому прийшов зведений брат його сина ОСОБА_11 , та розповів, що між його сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник конфлікт, і той попросив його підійти до місця зустрічі до кафе «Охота», допомогти поговорити, та щоб попередити неприємну ситуацію. На місці події його син ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли від інших на відстані 10-15 метрів. Спочатку вони розмовляли тихо. Потім сварились. Свідок чув, що його син говорив ОСОБА_8 , щоб той не ображав його брата, потім вони стали висловлюватись брутальною лайкою на адресу один одного. Моменту, коли ОСОБА_8 наніс удар ножем його сину він не бачив, оскільки все відбулося дуже швидко. Коли син погукав його на допомогу, свідок підбіг до ОСОБА_8 та рукою вибив ножа з руки обвинуваченого, а ОСОБА_11 відштовхнув ножа ногою в траву. Потім він підійшов до сина, та намагався зупинити кровотечу з рани, після чого, коли приїхали швидка допомога та міліція, він з сином поїхав до лікарні. Свідок також пояснив, що коли він підбіг до сина, ОСОБА_8 стояв спокійно та не намагався нічого робити, ніхто його не утримував. На його думку у ОСОБА_8 була можливість продовжувати наносити удари його сину.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 09.05.2015р. близько 19.30 год. він з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були в сауні в кафе «Оазіс». Там між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник конфлікт. ОСОБА_11 звинуватив його в тому, що ОСОБА_8 кинув його кросівок в басейн. ОСОБА_11 подзвонив своєму старшому брату - ОСОБА_7 та розповів про цей конфлікт. Про що конкретно вони розмовляли свідку невідомо, однак зрозумів, що виникли серйозні проблеми. Коли вони всі вийшли із сауни, то пішли в напрямку вул.. Рибалко. Там ОСОБА_8 пішов в сторону супермаркету «АТБ», а вони залишились його чекати. Тоді ОСОБА_11 знову дзвонив своєму брату, однак розмову свідок не чув, оскільки той відійшов в сторону. З магазину ОСОБА_8 повернувся з пакетом, в який був завернутий якийсь предмет, схожий на палицю. Потім вони всі підійшли до дитячого майданчику, що розташований навпроти кафе «Охота» де зустрілись з потерпілим ОСОБА_7 , який прийшов разом з раніше йому не знайомими батьком ОСОБА_11 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Як пояснив ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відійшли в сторону а свідок з іншими стояли приблизно в 10-ти метрах. Спочатку вони про щось розмовляли, а потім ОСОБА_8 став розмахувати предметом, схожим на палицю, загорнутим в пакет, а ОСОБА_7 намагався вибити його ногами. Свідок бачив як ОСОБА_7 корпусом навалився на ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_7 та став кликати батька на допомогу. Потім до них підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_14 забрали ніж у ОСОБА_8 та відкинули його в траву. На думку свідка у ОСОБА_8 була можливість продовжувати наносити удари потерпілому.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що ввечері, після 20.00 год. він був зі своїм товаришем ОСОБА_7 , коли останньому подзвонив молодший брат та розповів, що між ним та раніше свідку не знайомим ОСОБА_8 виник конфлікт. По телефону ОСОБА_7 домовився про зустріч з ОСОБА_8 біля кафе «Охота». Біля дитячого майданчику навпроти цього кафе вони зустрілись з обвинуваченим. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відішли в сторону та емоційно розмовляли, про що саме свідок не чув. Потім між ними почалась сутичка. Як ОСОБА_8 наніс удар ножем ОСОБА_7 він не бачив. Потім з`ясувалось що у ОСОБА_8 був ніж. ОСОБА_7 став кликати батька та кричав, що його «підрізали». Спочатку до них підбіг ОСОБА_11 , який вибив ніж, а потім і батько потерпілого. Після того, як у ОСОБА_8 вибили ніж, всі підбігли до ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 спокійно стояв та більше не намагався робити ніяких дій.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, згідно яких, 09.05.2015р. близько 19.30 год. зі своїми знайомими ОСОБА_8 , його дівчиною ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходились у сауні кафе «Оазіс», де вони вживали невелику кількість спиртного. Там між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт, тому що останній скинув в басейн його кросівок. Тоді він подзвонив своєму старшому зведеному брату ОСОБА_7 та попросив того розібратись з ОСОБА_8 .. Його брат та ОСОБА_8 стали розмовляти по телефону, потім стали сваритись, та домовились про зустріч біля кафе «Охота». По дорозі до призначеного місця ОСОБА_8 заходив у декілька магазинів. Свідок ОСОБА_11 подзвонив брату та попередив, що ОСОБА_8 шукає ніж, про це йому повідомив ОСОБА_13 , на що брат попросив зайти до його батька, який живе неподалік, щоб той теж підійшов, щоб попередити можливу неприємну ситуацію. Коли вони підійшли на місце зустрічі дитячий майданчик навпроти кафе «Охота», ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відійшли в сторону, а інші стояли поодаль, приблизно в десяти метрах. Спочатку обвинувачений та потерпілий сперечались, а потім ОСОБА_8 із-за спини дістав ніж та став розмахувати перед ОСОБА_7 .. Його брат намагався ногами вибити ніж з рук ОСОБА_8 а потім ймовірно підсковзнувся на мокрій траві та навалився тілом на ОСОБА_8 .. ОСОБА_7 крикнув, що його «підрізали», та став кликати батька. Після того, як його брат закричав, свідок підбіг та став утримувати ОСОБА_8 за шию, а ОСОБА_7 тримав його за праву руку, в якій був ніж. Вони вдвох повалили ОСОБА_18 на землю, а потім ОСОБА_7 відпустив його руку, тому що отримав поранення ножем у передпліччя лівої руки. Потім підбіг батько його брата, вибив ніж з руки ОСОБА_8 .. Після цього ОСОБА_14 став надавати допомогу своєму сину, а ОСОБА_8 спокійно стояв та не намагався нічого робити.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала показання про те, що 09.05.2015р. близько 19.30 год. вона зі своїм хлопцем ОСОБА_8 , та знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_13 відпочивали в сауні в кафе «Оазіс». Там між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_11 звинуватив ОСОБА_8 в тому, що останній скинув його кросівок у басейн. Потім ОСОБА_11 подзвонив своєму старшому брату та передав телефон ОСОБА_8 в телефонній розмові вони домовились про зустріч біля кафе «Охота». По дорозі до призначеного місця, ОСОБА_8 заходив до магазину, а ми його чекали. Коли прийшли на майданчик навпроти кафе «Охота», ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відійшли в сторону від усіх приблизно на 25-30 метрів. Вони сварились. Свідок бачила, як ОСОБА_7 став «кидатись» на ОСОБА_8 , а той відходив, а потім потерпілий наскочив на ОСОБА_8 та закричав «тато, серце», відійшов в сторону. Потім всі підбігли до потерпілого, а ОСОБА_8 стояв поруч зі свідком ОСОБА_19 , та сказав їй, що він не хотів, щоб так сталось. Свідок також пояснила, що у обвинуваченого була можливість продовжувати наносити удари ножем потерпілому.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що 09.05.2015р. вона працювала касиром в магазині «Фора», розташованого по вул.. Рибалко, 24/17 в м. Харкові. Після 18.00 години вона бачила що до магазину зайшов молодий чоловік у яркому спортивному костюмі. Він швидко пройшов через каси в торгівельний зал та через 2-3 хвилини також швидко вийшов, нічого не купивши в магазині. Свідок не може напевно стверджувати, що це був саме ОСОБА_8 . Після цього приблизно через 10 хвилин продавець з відділу гастронома повідомила, що з прилавку зник ніж для нарізки сиру. Їй також пізніше стало відомо, що з магазину працівниками міліції вилучався диск з записами камери відеоспостереження.
Свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона працює в дитячій поліклініці №15 м. Харкова лікарем офтальмологом. Неповнолітні обвинувачений ОСОБА_8 перебуває на обліку в поліклініці з 2011 року. Він є інвалідом по зору з дитинства з діагнозом порушення фоторецепторів нічного зору за звуженням перефирічного зору. Свідок пояснила, що з таким захворюванням як у ОСОБА_8 погано орієнтуються в погано освітленому місті, при сумерках різко знижається зір. ОСОБА_8 потребує постійного лікування.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні вищеописаних дій, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 09.05.2015 року, згідно з якими встановлено, що місцем події є територія біля будинку 47-Б в м. Харкові. Під час огляду місця події був вилучений ніж зі слідами бурого кольору , на рукоятці якого є рукописний фарбований напис «Сыр», який постановою від 10.05.2015р. визнаний та приєднаний в якості речового доказу.
Висновком судово-цитологічної експертизи № 510-Ц/15 від 22.05.2015р., з якого вбачається, що групова належність крові потерпілого ОСОБА_7 О ( ОСОБА_22 ) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Групова належність крові неповнолітнього ОСОБА_8 А (ІІ) з ізогемагглютининами анті-В. В ході проведення судово- медичної експертизи кухонного ножа, вилученого в ході огляду місця події від 09.05.2015р. на клинку ножа виявлені сліди крові людини. Дані сліди крові могли виникнути від будь-якої людини з груповою належністю крові О(І) з ізогемагглютининами анті- А, анті-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 .. Від неповнолітнього ОСОБА_8 ця кров виникнути не могла.
Змістом постанови від 11.05.2015р., що футболка фірми «Nike» та спортивні штани фірми «Adidas» зі слідами речовини бурого кольору, в яких був одягнений неповнолітній обвинувачений при подіях, які мали місто 09.05.2015р., та які ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам міліції, визнані та приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Як вбачається зі змісту висновка судово-імунологічної експертизи № 289-Ис/15 на футболці та спортивних брюках, що належать неповнолітньому ОСОБА_8 , виявлена кров людини групи О з ізогемагглютининами анті-А і анті-В, походження якої від ОСОБА_7 не виключена. Від самого ОСОБА_8 ця кров виникнути не могла. На цих же футболці та спортивних брюках виявлена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, виникнення її від ОСОБА_7 не виключено. Від ОСОБА_8 ця кров виникнути не могла. Також на зазначених футболці та спортивних брюках виявлені сліди крові людини групи А з ізогемагглютининами анті-В та супроводжуючим антигеном Н, властивої самому ОСОБА_8 . Однак, неможна категорично виключити можливість присутності в зазначених об`єктах примішок крові, виниклої від ОСОБА_7 ..
Змістом постанови від 12.05.2015р., майстерка фірми «Adidas» зі слідами речовини бурого кольору, в яку був одягнений неповнолітній обвинувачений при подіях, які мали місто 09.05.2015р., та яку законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам міліції, визнана та приєднана до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.
Змістом висновку судово-імунологічної експертизи №292-Ис/165 від 25.05.2015р. встановлено, що на спортивній майстерці, що належить неповнолітньому ОСОБА_8 виявлена кров людини, в якій виявлені антигени А і Н і ізогемагглютинини анті-А і анті-В. Такий результат може бути слідством змішування в цьому об`єкті крові групи А з ізогемагглютинином анті-В, яка могла виникнути від ОСОБА_8 з кров`ю групи О, виникнення якої від ОСОБА_7 не виключено. На цій же майстерці виявлена кров людини. Виникнення цієї крові від самого ОСОБА_8 не виключається. Неможна також виключити можливість домішок в цих плямах крові, виниклої від ОСОБА_7 ..
Як вбачається зі змісту висновка судово-цитологічної експертизи №542-Ц/15 від 26.05.2015р., групова належність крові неповнолітнього ОСОБА_8 , 1998 р.н. А(ІІ) з ізогемагглютинином анті-В.
Випискою КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» від 09.05.2015 року, з якої вбачається, що на 09.05.2015 року ОСОБА_7 поступив з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини зліва з пошкодженням лівого легеня та діафрагми та різаною раною лівого передпліччя.
Висновком судово-медичної експертизи №1318-С/15 від 03.06.2015р., згідно якої у ОСОБА_7 має місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням легеня та діафрагми, різана рана лівого передпліччя що виникли від дії гострого колюче-ріжучого предмету не пізніше звернення його в лікувальну установу. По ступеню тяжкості проникаюче колото-різане поранення відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а різана рана лівого передпліччя, що ускладнилася посттравматичною невропатією лівого ліктьового нерву, належить до легких тілесних ушкоджень , що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше трьох тижнів. Ці пошкодження могли виникнути при обставинах, на які вказав в ході допиту та при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 .. Отримання їх при тих обставинах, на які вказав в ході допиту та при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_8 , не можливо.
В ході судового розгляду, судом була винесена ухвала про судове доручення в порядку ст. 333 КПК України про проведення слідчого експерименту для з`ясування обставин, які мали місце 09.05.2015р.
Фактичними даними, які містяться у протоколах проведення слідчого експерименту від 14.12.2015р. року з фото таблицею до них за участю спеціаліста - старшого інспектора-криміналіста Фрунзенського відділення поліції Орджонікідзевського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 , згідно з якими обвинувачений неповнолітній ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 показали місце, де вони стояли, а також місце, де знаходились особи, які прийшли разом з ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також місце, де знаходились особи, що прийшли разом з ОСОБА_24 , а саме - ОСОБА_13 та ОСОБА_12 Відстань була заміряна та склала 25 метрів.
Органом досудового розслідування дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ст. 115 ч. 1 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не доведено та дії останнього кваліфіковано не правильно, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При кваліфікації дій неповнолітнього ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає, що замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали.
Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в пунктах 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я».
Надаючи оцінку доказам, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в частині того, що потерпілий самостійно наштрикнувся на ніж, який тримав ОСОБА_8 , оскільки це не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовується висновком судово-медичної експертизи №1318-С/15 від 03.06.2015р.
Судом встановлено, що після нанесення ножового поранення ОСОБА_7 ОСОБА_8 мав реальну можливість продовжити власні злочинні дії, поки не підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , водночас він цього не зробив.
Вказані обставини з достовірністю встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків.
За таких обставин, а ні на досудовому розслідуванні, а ні в судовому засіданні не встановлено прямого умислу з боку ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого.
Виходячи із викладеного, дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за якою вину останнього доведено повністю.
Вивченням даних про особу неповнолітнього ОСОБА_8 , судом встановлено, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий; є інвалідом з дитинства по зору та має діагноз тапеторетинальна абиотрофія сітківки обох очей; за місцем проживання та місцем навчання має позитивну характеристику; відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, неповнолітній ОСОБА_8 проживає з батьками та сестрою, стан житла задовільний, є всі необхідні умови для проживання.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №519 від 15.06.2015р., неповнолітній ОСОБА_8 на даний час ознак психозу, слабоумства, та інших психічних захворювань не має. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час, до якого відноситься кримінальне правопорушення, неповнолітній ОСОБА_8 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, та був у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації , міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обставиною у відповідності зі ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання неповнолітнього ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Обставиною у відповідності до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання неповнолітнього ОСОБА_8 суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що він раніше неодноразово судимий.
Вирішуючи питання про міру та розмір покарання, яке належить призначити неповнолітньому ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу винного.
Враховуючи, що неповнолітнім ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, встановлені судом, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання відповідно до ст. 102 КК України у виді позбавлення волі.
Цивільний позов старшого прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Головного управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» до ОСОБА_8 про стягнення витрат, що понесли установи охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками.
Судові витрати, як зазначено в обвинувальному акті, відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, судова колегія,-
ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 10.05.2015р. з дня фактичного затримання.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання перебування ОСОБА_8 у попередньому ув`язненні із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління ДПС України в Харківській області (№ 27), залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов старшого прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Головного управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» до ОСОБА_8 про стягнення витрат задовольнити.
- ніж кухонний загальною довжиною клинка та рукоятки 43,1 см з рукописним фарбованим написом «сыр», який знаходиться на зберіганні в камері схову Фрунзенського РВ ХМК ГУМВС України в Харківській області - знищити після набрання вироком законної сили;
- футболку фірми «Nike», спортивні брюки фірми «Adidas» та майстерку фірми «Adidas», які знаходяться на зберіганні в камері схову Фрунзенського РВ ХМК ГУМВС України в Харківській області - повернути засудженому, у разі відмови їх отримати - знищити після набрання вироком законної сили;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошенння .

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя - ОСОБА_2

Суддя - ОСОБА_3