Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1548/15-к
Провадження № 1-кс/499/76/15
У Х В А Л А

про повернення клопотання

"01" грудня 2015 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого, розглянувши в залі суду, на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000449 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, клопотання старшого слідчого Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області капітана міліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області капітана міліції ОСОБА_4 погодженого прокурором прокуратури Іванівського району Одеської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: вантажівку «Даф», д/н НОМЕР_1 , який належить «Віпеко ТОВ», полупричепа з цистерною «Merceron», д/н НОМЕР_2 , який належить «Віпеко ТОВ» та дизельне паливо в загальній кількості 39165 літрів.

Зазначене клопотання слідчий мотивує тим, що 27.11.2015 року Іванівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеські області відкрите кримінальне провадження № 0000449 відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

Враховуючи, що вказаний автомобіль з полу причепом та дизельне паливо, які були виявлені у ньому мають значення речових доказів під час проведення досудового розслідування, з метою запобігання їх знищення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на дане майно.
Представник «Віпеко ТОВ» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений був належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без прибуття представника.

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому прийнято рішення про не проведення фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню до Іванівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для усунення недоліків з наступних підстав.

Виходячи з п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте слідчим не було додано доказів на підтвердження факту хто саме являється власником дизельного палива в загальній кількості 39165 літрів., чи заподіяна матеріальна шкода ТОВ «Авангард-К».

З вимог п.1, 2 ч.2 ст.171 КПК України вбачається, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні не зазначив обґрунтованих підстави які б свідчили про необхідність арешту майна, пославшись лише на порушення кримінального провадження. Також слід зазначити на те, що слідчий до клопотання надав копії документів які не були належним чином засвідчені, а деякі копії є взагалі не читаємими.

Крім того, з зазначених у клопотанні відомостей та наданих доказів не вбачається наявність достатніх даних, що вказують на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, оскільки з зазначених відомостей не вбачається чи була завдана матеріальна шкода потерпілому, у разі завдання то на яку саме суму оскільки з пояснень вбачається що кошти які перераховувалися потерпілім в послідуючому ним же й були заблоковані на рахунку банку отримувача.

При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, провадиться за фактом, повідомлення про підозру нікому не вручено, крім того, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено.

«Віпеко ТОВ», на майно якого пропонується накласти арешт, не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Однак, слідчим в своєму клопотанні не визначено статус особи, на майно якої, планується накласти арешт.
Також вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб. Так, зі змісту клопотання не зрозуміло, хто є власником дизельного пального в загальні кількості 39165 літрів, що позбавляє слідчого суддю можливості вирішити питання про необхідність виклику певних осіб (співвласників) для розгляду клопотання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність заявленого клопотання щодо накладення арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 132, 170, 171, 172 ч.3, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна - повернути для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1