Дата документу 16.02.2016 Справа № 554/1064/16-к
Провадження 1-кс/554/1506/2016
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Полтави клопотання старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 13.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і погодженого прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт щодо нього.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 12.02.2016 року, близько 22:55 год., в м. Полтава по вулиці Жовтнева від вулиці Н.Левицького в напрямку вулиці Артема рухався автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в районі перехрестя з провулком Клубним скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , 1973 р.н., та ОСОБА_7 , 1981 р.н., які рухались по нерегульованому пішоходному переходу, позначеному дорожньою розміткою та дорожніми знаками. Внаслідок пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділення Полтавської обласної клінічної лікарні.

13.02.2016 проведено огляд місця події, під час якого оглянуто транспортний засіб автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на дану особу 18.02.2015.

Слідчий вважав, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку зі збереженням слідової інформації, з необхідністю проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди, крім того в подальшому з необхідністю забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів є потреба накладення арешту на рухоме майно, а саме вищевказаний автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, слідчий просив клопотання задовольнити.

Враховуючи вимоги ст.172 КПК України, а також у зв`язку з клопотанням слідчого та існуванням ризику зміни чи знищення слідів вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання про арешт майна без участі представника власника майна.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суть клопотання слідчий суддя приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинні зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Встановлено, що 13 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, з клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 12.02.2016 року, близько 22:55 год., в м. Полтава по вулиці Жовтнева від вулиці Н.Левицького в напрямку вулиці Артема рухався автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в районі перехрестя з провулком Клубним скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , 1973 р.н., та ОСОБА_7 , 1981 р.н., які рухались по нерегульованому пішоходному переходу, позначеному дорожньою розміткою та дорожніми знаками. Внаслідок пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділення Полтавської обласної клінічної лікарні.

В ході проведеного огляду місця події 13.02.2016 оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно реєстраційної картки ТЗ вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 .

Однак, виходячи з викладеного у клопотанні, законодавчо визначених підстав для арешту зазначеного в клопотанні майна - автомобілю Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя не вбачає з огляду на приписи ч.2 ст.170 КПК України.

Як встановлено у ході розгляду клопотання, у кримінальному провадженні ОСОБА_5 не є підозрюваним, не має будь-якого процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, також у кримінальному провадженні не встановлено осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Так, приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на це слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, «щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Крім того, як вбачається з клопотання, воно було погоджено прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 . Проте, в матеріалах клопотання відсутні відомості щодо повноважень прокурора ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, а згідно витягу з кримінального провадження №0000081 від 13.02.2016 взагалі не зазначено прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено з огляду на положення ст.132, 170, 173 КПК України підстав до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1