справа №176/1007/14-к
провадження №1-в/176/230/14
у х в а л а

21 травня 2014 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води клопотання Міністерства юстиції України, подане заступником директора Департаменту міжнародного права та співробітництва - начальника Управління міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , діючої на підставі довіреності, про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, останнє відоме місце проживання якого АДРЕСА_1 , засудженого вироком Виборзького міського суду Ленінградської області від 19.07.2011 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 9 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вище вказаного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_5 засуджений вироком Виборзького міського суду Ленінградської області від 19.07.2011 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 /замах на незаконний збут наркотичних засобів два епізоди/ Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Лікувальна виправна установа № 4» УФСВП Росії по Республіці Карелія; кінець відбуття строку покарання - 04.04.2020 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні є : АДРЕСА_1 .

17 березня 2014 року наказом № 532/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином. Проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, розглянувши вищевказане клопотання, приходить до висновку, що з урахуванням визначених статтею 610 КПК України положень, клопотання про приведення зазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої України була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 згаданої Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Статтею 610 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України. При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Як вбачається з поданих на розгляд матеріалів, вироком Виборзького міського суду Ленінградської області від 19.07.2011 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 /замах на незаконний збут наркотичних засобів два епізоди/ Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Касаційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Ленінградського обласного суду від 13.10.2011 року вирок Виборзького міського суду Ленінградської області від 19.07.2011 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Лікувальна виправна установа № 4» УФСВП Росії по Республіці Карелія; кінець відбуття строку покарання - 04.04.2020 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні є АДРЕСА_1 .

09.07.2013 р. ОСОБА_5 надав заяву про переведення для подальшого відбування покарання в Україні, вказуючи, що його родина діти та близькі родичі мешкають в Україні.

Згідно листа Департаменту паспортної роботи та громадянства Державної міграційної служби України №6/7264 від 21.10.2013 року, ОСОБА_5 , згідно ст.3 Закону України «Про громадянство України», є громадянином України.

Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст..19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_5 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_5 кваліфіковані Виборзьким міським судом Ленінградської області за ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 КК Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.15. ч.3 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних речовин в особливо великих розмірах, і карається позбавленням волі на строк від 9 (дев`яти) до 12 (дванадцяти) років.

Наведені обставини, в їх сукупності, свідчать про наявність, визначених статтею 10 Конвенції про передачу засуджених осіб, підстав для продовження виконання вироку на території України, оскільки в такому випадку дотримуватиметься характер і тривалість покарання, призначеного ОСОБА_5 державою винесення вироку, що не суперечить законодавству України.

За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_5 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що подальше відбування ОСОБА_5 покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 9, 10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст.602,603,610 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Виборзького міського суду Ленінградської області від 19.07.2011 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч. 3 ст. 228-1 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років - привести у відповідність до законодавства України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до покарання у вигляді 9 /дев`яти/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 19.07.2011 року, зарахувавши йому в строк відбування покарання, строк тримання під вартою з 05.04.2011 року по 18.07.2011 року.

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_7 ЗАВІЗІОН