Справа № 357/6910/14-к
У Х В А Л А

10 червня 2014 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м.Біла Церква , справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Білоцерківській ВК-35, засудженого за ст.ст. 186 ч.2,185 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, про звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Білоцерківській ВК№35, звернувся до суду з зазначеним клопотанням, просить звільнити його від відбування покарання, посилаючись на те, що він є інвалідом 3 групи, а тому підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію», так як засуджений за кримінальні правопорушення, які не є тяжкими.

Засуджений ОСОБА_4 , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в суді, з заявами про проведення дистанційного розгляду заяви до суду не звертався, надав суду письмову заяву в якій просить розглянути його клопотання та звільнити від відбування від покарання, відсутність засудженого в судовому засіданні не являється підставою для зупинення розгляду справи відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію».

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання засудженого щодо звільнення його від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію», так як клопотання подане до суду безпідставно та всупереч вимогам Закону, а саме, ОСОБА_4 засуджений вироком суду за ст.ст. 186 ч.2,185 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України .

Відповідно до ст.12 ч.3,4 КК України злочином середньої тяжкості є такий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більший ніж 5 років, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років.

Санкція ст.186 ч.2 КК України, за якою засуджений ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі, тобто злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України є тяжким, особи ж, які засуджені за тяжкі злочини, не підпадають під дію ст.1 ЗУ «Про амністію».

На підставі наведеного суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не підлягає звільненню від відбування покарання за вироком суду, яким засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі згідно ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, так як засуджений за тяжкий злочин, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, як заявленому безпідставно.

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до апеляційного суду Київської області з часу її оголошення.

Суддя ОСОБА_1