Справа № 640/2160/16-к
н/п 1-кс/640/1153/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

- телефон 4Game Xplay ІМЕЙ: НОМЕР_1 , з карткою оператора Билайн № НОМЕР_2 ;
- листок з чорновими записами.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: ч.2 ст. 149 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , на початку березня 2015 року вступив у попередню змову у складі групи осіб з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 », направлений на вербування кількох жінок, з використанням їх уразливого стану, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації на території Російської Федерації. Відповідно до розподілених ролей у скоєнні злочину, ОСОБА_5 повинен підшукати на території України жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, співучасники, під час особистих зустрічей з ними, повинні були досягти домовленості про їх переміщення через державний кордон України до м. Бєлгород, Російської Федерації для надання сексуальних послуг.
Так, ОСОБА_5 , в жовтні 2015 року, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою особою, підшукав на території м. Харкова ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для заняття проституцією на території Російської Федерації, після чого, 13.10.2015 близько 16 год, знаходячись в приміщенні кафе, розташованому біля митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», зустрівся з ними та, використовуючи їх уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з ним домовленості про переміщення їх через державний кордон України до м. Бєлгород для надання сексуальних послуг, тобто завербував їх з метою сексуальної експлуатації.
Реалізуючи свій сумісний з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 » злочинний умисел, ОСОБА_5 , 09.02.2016 близько 13.00 год. зустрівся з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 на митному посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», з метою їх переміщення на територію Російської Федерації, де був затриманий працівниками поліції.
Окрім того, ОСОБА_5 в один із днів в середині жовтня 2015 року, діючи повторно, за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 », підшукав на території м. Харкова ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 22.10.2015 близько 16.00 год. в приміщенні кафе, розташованому біля митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», де, використовуючи їх уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з ними домовленості про переміщення їх через державний кордон України до м. Бєлгород, Російської Федерації, для надання сексуальних послуг під його керівництвом, тобто завербував їх з метою експлуатації.
Реалізуючи свій сумісний з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 » злочинний умисел, ОСОБА_5 , 09.02.2016 близько 13.00 год. зустрівся з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 на митному посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», з метою їх переміщення на територію Російської Федерації, де був затриманий працівниками поліції.
Окрім того, ОСОБА_5 в один із днів в середині жовтня 2015 року, діючи повторно, за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 », підшукав на території м. Харкова ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Згідно відведеної йому ролі у скоєнні злочину, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , 27.10.2015 близько 14.00 год. в приміщенні кафе, розташованому біля митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», де, використовуючи їх уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з ними домовленості про переміщення їх через державний кордон України до м. Бєлгород, Російської Федерації, для надання сексуальних послуг під його керівництвом, тобто завербував їх з метою експлуатації.
Реалізуючи свій сумісний з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 » злочинний умисел, ОСОБА_5 , 09.02.2016 близько 13.00 год. зустрівся з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 на митному посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», з метою їх переміщення на територію Російської Федерації, де був затриманий працівниками поліції.
10.02.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149 КК України.
10.02.2016 після затримання ОСОБА_5 , під час складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області у останнього виявлено та вилучено:
- телефон 4Game Xplay ІМЕЙ: НОМЕР_1 , з карткою оператора Билайн № НОМЕР_2 ,
- листок з чорновими записами.
Вилучені речі мають доказове значення у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, належить арештувати майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 7 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що речі, які були вилучені під час проведення розслідування по кримінальному провадженню, відповідають критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, орган досудового розслідування просить накласти на нього арешт.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_13 подали суду заяву, в якій просять вирішити клопотання слідчого про арешт вилученого майна без їх участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 149 КК України, 10.02.2016 р. підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на зазначеному в клопотанні майні, яке використовувалось як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, яке відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, яке належить та вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- телефон 4Game Xplay ІМЕЙ: НОМЕР_1 , з карткою оператора Билайн № НОМЕР_2 ;
- листок з чорновими записами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1