10.09.2015 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира Корицька В.О.,
при секретарі Білінській Л.С., з участю слідчого Булій В.П.,
розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до клопотання матеріали, -
Слідчий звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема 473 мішків з вмістом дерев’яного вугілля. При цьому зазначив, що вказані речі є речовим доказом, вилучені та знаходиться на території Житомиського РВ УМВС України в Житомирській області.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
У відповідності із положеннями ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за 2014 рік вбачається, що у вимогах до змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей
і документів (ст. 160 КПК) відсутня вимога про надання інформації про прізвище, ім’я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати доступ до речей і документів, оскільки на органи досудового розслідування не покладається обов’язок надавати такі відомості, а в ухвалі слідчого судді ці відомості мають бути обов’язково зазначені (ст. 164 КПК).
При надходженні клопотань, у яких відсутня інформація про прізвище, ім’я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, слід керуватись наступним.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. Крім того, при вирішенні цього питання слід враховувати, що ч. 1 ст. 163 КПК передбачено обов’язок слідчого судді здійснити судовий виклик такої особи, а тому слід визнати правильною практику слідчих суддів, які вимагають від слідчого або іншого учасника кримінального провадження, який звернувся із клопотанням, обов’язкового викладення цих відомостей у клопотанні, посилаючись на згадані норми закону, а у протилежному випадку – відмовляють у задоволенні таких клопотань, оскільки по суті без зазначення особи, яка має надати доступ до речей та документів, клопотання не може бути визнано обґрунтованим. (п. 12 розділ 2.5. Тимчасовий доступ до речей і документів)
Із поданого клопотанням про тимчасовий доступ до речей вбачається, що 473 мішків з вмістом дерев’яного вугілля є речовим доказом, вилучений органом досудового слідства та вже знаходиться на території Житомиського РВ УМВС України в Житомирській області.
За таких обставин, враховуючи, що слідчим не обґрунтовано у кого саме необхідно вилучити 473 мішків з вмістом дерев’яного вугілля для зберігання на території Житомиського РВ УМВС України в Житомирській області у задоволенні клопотання належить відмовити.
Керуючись ст. 132, 159, 160, 163-165 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя В.О.Корицька