Справа № 182/8630/14-к
Провадження № 1-кп/0182/225/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя кримінальне провадження № 0004264 по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преображенівка, Ленінського району, Хабаровського краю, Російської Федерації, не працюючого, не одруженого, громадянина України, освіта середня технічна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.05.2010 року Нікопольським міськрайонним судом, Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі;

- 12.03.2014 року Нікопольським міськрайонним судом, Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

у скоєнні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 17.10.2014 року, приблизно о 14.30 год. знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , умисно, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_7 попросив у неї ноутбук НР-3296LE, серійний № 5CD3413VB4, вартістю 5 383 грн. 68 коп., який належить її матері ОСОБА_6 для того, щоб закласти його у ломбард, так як йому терміново потрібні були гроші. Пообіцяв повернути ноутбук через два дні. Ноутбук не повернув.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що влітку 2014 року познайомився з ОСОБА_7 . Приходив до неї додому коли мами не було. 17 жовтня 2014 року зустрів ОСОБА_8 , який сказав, що йому потрібні гроші. Пішов до ОСОБА_7 так як у неї був ноутбук. Під час розмови сказав їй, що у ОСОБА_8 неприємності і йому потрібні гроші. Раніше ОСОБА_7 йому допомагала, закладала у ломбард ноутбук. Потім до ОСОБА_7 зателефонував сам ОСОБА_8 і попросив дати ноутбук. ОСОБА_7 погодилася і дала ноутбук. Обіцяв повернути його через два дні але не повернув. Ноутбук потерпілій повернено. В скоєному кається. Просив суворо не карати його, так як у його співмешканки народилася дитина.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 її донька. В той день 17.10.2014 року вона була на роботі. До неї зателефонувала донька ОСОБА_7 і сказала, що прийшов до неї її знайомий і попросив ноутбук. Сказав, що поверне його. Однак він так і не повернув ноутбук. До цього, зі слів доньки, вона була знайома з обвинуваченим. Ноутбук належить їй. Його вона дала доньці, так як остання навчається і він їй потрібний для навчання. Ноутбук працівниками міліції вилучено з ломбарду і їй повернено.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила,що влітку 2014 року вона познайомилася з ОСОБА_9 . Разів п`ять останній приходив до неї додому, коли матері не було. У неї був ноутбук, купила його мати. 17.10.2014 року в обідній час до неї прийшов ОСОБА_9 і попросив ноутбук, сказав, що йому потрібні гроші, точніше його другу потрібні гроші. Прізвище друга ОСОБА_8 . Просив ноутбук, щоб закласти його у ломбард. Спочатку вона не хотіла давати , а потім погодилась ,т.я. ОСОБА_9 завірив її що поверне. Пообіцяв через два дні повернути ноутбук , але не повернув. Ноутбук було вилучено працівниками міліції з ломбарду та повернено.

Також вина підтверджується письмовими доказами по справі які було досліджено в судовому засіданні, а саме:

карткою первинного обліку інформації, згідно якої , по телефону до чергової частини штабу Нікопольського МВ від 17.10.2014 року, ОСОБА_6 повідомила про те, що знайомий її доньки прийшовши до неї до квартири та зловживаючи довірою її доньки попросив ноутбук. (а.к/п.12).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , від 17.10.2014 р., в якій вона повідомляє про вчинення крадіжки належного їй майна, а саме: ноутбуку (а.к/п.13).

Копією гарантійного талону та копією чеку, що підтверджують факт придбання потерпілою ОСОБА_6 ноутбука (а.к/п.14-15).

Протоколом огляду предмету від 21.10.2014 року, відповідно якого об`єктом огляду були добровільно надані до огляду ОСОБА_6 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та залогова квитанція від 17.10.2014 року про заставу в ломбарді Ломбард-Скарбниця ноутбуку на ім`я ОСОБА_10 . Вказані документи вилучені. (а.к/п.21).

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена зібраними по справі доказами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у період випробувального терміну, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює.

Обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини і щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути пов`язане з ізоляцією від суспільства, так як він вчинив злочин в період випробувального терміну.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2014 року, і таким чином остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_3 в термін відбуття покарання час досудового тримання під вартою згідно протоколу затримання, а саме з 04.11.2014 року, по день ухвалення вироку.

Речовий доказ ноутбук, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.к/п.53-54), залишити в користуванні потерпілої.
Речовий доказ паспорт на ім`я ОСОБА_10 , переданий під розписку ОСОБА_10 (а.к/п.24-25), залишити в його користуванні.
Речовий доказ залогову квитанцію, приєднану до кримінального провадження (а.к/п.22,24), залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий :