Єдиний унікальний номер справи 185/41/16-к
Провадження № 1-кп/185/96/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження №0003000 від 11 листопада 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратова Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 11 листопада 2015 року приблизно о 11.00 годині, знаходячись на залізничній колії 103 км. пікетів № 1-2 перегону ст. Павлоград-2 ст. Богуславський Придніпровської залізниці, що в м. Павлоград Дніпропетровської області, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, скрутив 16 штук закладних болтів у зборі, залишкова вартість яких згідно з висновком експерта № 5997-15 від 28 грудня 2015 року становила 508 грн. та таким чином викрав вказані деталі верхньої будови колії, але розпорядитися викраденим майном за власним розсудом не зміг по причинам, які не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення злочину був затриманий працівниками поліції.

Своїми противоправними діями ОСОБА_5 заподіяв би ДП «Придніпровська залізниця» в особі ВСП «Павлоградська дистанція колії» матеріальний збиток на суму 508 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Таким чином, суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: на підставі ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно; обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття у скоєнному; обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України судом не встановлено, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати по справі на проведення експертизи підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання ;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_5 продовжити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної чинності.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи у сумі 92,40 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1