Справа №127/2785/16-к
Провадження №1-кс/127/1084/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, студента 3-го курсу Вінницького кооперативного інституту, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 189 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що 15.01.2016 близько 22.00 год. ОСОБА_7 з ОСОБА_4 з усного дозволу ОСОБА_8 зайшли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , переслідуючи мету забрати борг в ОСОБА_8 , а саме грошові кошти в сумі 1750 гривень. ОСОБА_10 зайшов до однієї з кімнат будинку, де побачив ОСОБА_11 . В цей час у останнього виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі та протиправне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 підійшов до останнього та умисно наніс йому удар кулаком руки в область його грудей, від чого ОСОБА_11 впав на підлогу, а ОСОБА_10 продовжуючи свої незаконні дії, спрямовані на незаконне позбавлення волі та заволодіння майном останнього, наніс близько десяти ударів руками та ногами по різним частинам тіла лежачого на підлозі ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_7 , тримаючи рукою ОСОБА_11 за куртку ззаду, в супереч волі останнього, вивів його з будинку на вулицю, де, знаходячись біля автомобіля «Nissan», сірого кольору, на якому він разом із ОСОБА_4 приїхав у вказане село, наніс близько п`ятнадцяти ударів руками та ногами по різним ділянкам тіла ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_11 проти волі останнього сісти на заднє сидіння вказаного вище автомобіля, що останній і зробив. Так, ОСОБА_7 висунув вимогу ОСОБА_11 передати йому його мобільний телефон, щоб останній не мав можливості повідомити інших осіб про те, що відносно нього вчиняється злочин, в результаті чого останній передав ОСОБА_7 свій мобільний телефон «Samsung Galaxy GT-S7262» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_12 за № 106 від 04.02.2016 року становить 1140 гривень. Згодом до автомобіля підійшли водій ОСОБА_4 , який усвідомлюючи незаконність своїх дій та дій ОСОБА_7 , попередньо змовившись з останнім, умисно, розпочали утримувати ОСОБА_11 в місці, в якому останній не бажав перебувати та в супереч волі потерпілого, сів за кермо автомобіля, яким керував та розпочав рух в напрямку міста Вінниці, чим унеможливили пересування потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих спонукань, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Продовжуючи свої злочинні дії, близько 00.00 год. 16.01.2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , попередньо змовившись про незаконне позбавлення волі та вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 , діючи з корисливих спонукань, переслідуючи мету - заволодіння чужим майном, умисно, рухаючись на автомобілі по автомобільній дорозі сполученням с. Лука-Мелешеківська - с. Майдан-Чапельський, Вінницького району, під`їхали до лісосмуги, яка знаходиться при в`їзді в с. Майдан-Чапельський, Вінницького району, де зупинивши автомобіль наказали ОСОБА_13 рухатись в сторону лісу, на що останній, побоюючись продовження застосування фізичного насильства відносно нього, виконав вказану вимогу. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попрямували за ОСОБА_11 . Знаходячись в лісі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наказали ОСОБА_11 копати для себе яму руками, на що останній відмовився. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали по черзі наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_11 , чим в результаті спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, трьох синців на задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, двох синців на зовнішній та передній поверхнях середньої та верхньої третини лівого та правого плеча, синця на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, синця на зовнішній поверхні правої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 61 від 27.01.2016, утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після нанесення вказаних ударів ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пред`явили йому вимогу про передачу їм трьохста доларів США, на що останній, побоюючись за своє життя, відповів, що зможе передати вказані гроші лише діставшись додому, де він зможе їх узяти. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відвезли ОСОБА_11 до його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомили, що повернуть останньому його мобільний телефон лише у разі, якщо він передасть їм вказану вище суму грошей. ОСОБА_11 , зайшовши до своєї квартири, повідомив про скоєне відносно нього кримінальне правопорушення працівників поліції.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Причетність підозрюваного ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 , поясненням ОСОБА_4 , поясненням ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.2, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, тому слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, до теперішнього часу не встановлено місце знаходження викраденого мобільного телефону потерпілого, опитані ОСОБА_7 та ОСОБА_4 свою причетність до вказаного злочину заперечують, а тому за таких підстав наявний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, перебуваючи не в умовах ізоляції, ОСОБА_7 може переховувати від органів досудового розслідування та суду майно, яким спільно з ОСОБА_4 заволоділи у потерпілого.

Окрім цього, злочин вчинено із застосування фізичного насильства над потерпілим, що в свою чергу свідчить про те, що перебуваючи не в умовах ізоляції від суспільства, ОСОБА_7 може чинити психологічний та фізичний тиск відносно потерпілого та свідків, що дає право вважати про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що також одночасно є ризиком перешкоджання кримінального провадження та встановлення істини у справі, що передбачено п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, ОСОБА_7 вчинено злочин проти свободи громадянина, що в свою чергу порушує конституційні права людини та вказаний злочин носить підвищений суспільний резонанс, що також в свою чергу свідчить про необхідність застосування виключної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий зазначив, що враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, сховати або знищити речовий доказ - мобільний телефон потерпілого ОСОБА_11 , перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, а також продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження слід застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

15.02.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальнх правопорушень, передбачених ч.2 ст.146,ч. 2 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 , його захисник заперечили стосовно даного клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 суду пояснив, що його підзахисний вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, навчається, тобто ОСОБА_7 має міцні соціальні зв"язки, крім того, на його думку слідчим не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: сховати або знищити речовий доказ - мобільний телефон потерпілого ОСОБА_11 , перешкоджання досудовому розслідуванню кримінального провадження, а також продовження свої злочинної діяльності, тому вважає, що можливо застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту з визначенням часу з метою продовження навчання ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальної провадження 0000048 від 16.01.2016 року, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, вважає, що клопотання не обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1- 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_7 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, навчається в Вінницькому кооперативному інституті, тобто ОСОБА_7 має міцні соціальні зв"язки, а тому запропонований слідчим найсуворіший запобіжних захід не достатньо обгрунтований прокурором.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, перебуваючи на волі зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_11 , сховати або знищити речовий доказ - мобільний телефон потерпілого ОСОБА_11 , перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, а також продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які підтримані прокурором в судовому засіданні.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 194, ст. 181 ч. 1 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 задоволити частково.

В застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, а саме до 15 квітня 2016 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: зобов"язати його прибувати до слідчого відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку СВ ВМВ ОСОБА_6 та інших слідчих з групи за першою вимогою;

не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період доби з 17 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. щодобово;

зобов"язати утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_11 .
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: