печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
22 жовтня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, маючого вищу освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21.10.2015 старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Управлінням з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 27.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем колишнім працівником органів прокуратури України ОСОБА_6 під час взаємовідносин із директором ПКТТ «Магістраль» ОСОБА_8 та директором ТОВ «Ніколсан» ОСОБА_9 .

Також, відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002263 від 16.10.2015 за фактом вимагання ОСОБА_6 передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи службовою особою з використанням свого службового становища в інтересах ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

16.10.2015 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 27.03.2014 та № 0002263 від 16.10.2015, об`єднані в одне провадження за № 0000286.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в органах прокуратури України з липня 2002 року.

Наказом виконувача обов`язків прокурора міста Києва від 04.12.2008 ОСОБА_6 призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням природоохоронного законодавства управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури міста Києва, у зв`язку з чим він, відповідно до пункту 2 примітки до статті 368 КК України, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно Положення про управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури міста Києва, затвердженого наказом прокурора міста Києва № 17 від 19.03.2009, ОСОБА_6 , як начальника відділу нагляду за додержанням природоохоронного законодавства вищезазначеного управління, уповноважено на здійснення керівництва і контролю роботи працівників відділу при здійсненні нагляду, у тому числі, за додержанням і застосуванням законодавства про охорону довкілля, використання та відтворення природних ресурсів, збереження земель.

ОСОБА_6 , призначаючись на посаду, відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII присягнув народу України неухильно додержуватися Конституції України, законів та міжнародних зобов`язань України; сумлінно виконувати свої службові обов`язки, сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави; бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_6 знав та розумів обов`язкові вимоги щодо професійної діяльності прокурора, передбачені статтею 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 №1796-XII, відповідно до яких він, як працівник прокуратури повинен мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю; особисто суворо додержуватися вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

У силу наявного досвіду роботи в органах прокуратури ОСОБА_6 знав та розумів, що вимогами ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» від 05.10.1995 № 356/95-ВР, ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 11.06.2009 № 1506-VI, ст.ст. 4, 6, 8 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VI, статей 2 і 16 Закону України «Про правила етичної поведінки» від 17.05.2012 № 4722-VI, посадовим та службовим особам органів прокуратури заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися, перебуваючи на посаді начальника відділу прокуратури міста Києва, ОСОБА_6 умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, на початку 2009 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , використовуючи службові обов`язки, всупереч інтересам служби, перебуваючи у власному службовому кабінеті, не маючи на те законних підстав та приводів, передбачених чинним законодавством України, викликав по телефону до свого службового кабінету, розташованого в приміщенні прокуратури міста Києва по вул. Предславинській, 45/9, в місті Києві директора ТОВ «Компанія «Ніколсан» ОСОБА_9 .

Після прибуття ОСОБА_9 у встановлений ОСОБА_6 час до його службового кабінету в прокуратурі міста Києва, останній, використовуючи своє службове становище, не роз`яснивши підстави та приводи виклику, порушуючи при цьому охоронювані законом права та свободи ОСОБА_9 , змусив останнього надати пояснення щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан», що згідно ст. 36 Господарського кодексу України становило комерційну таємницю. Отримана від ОСОБА_9 інформація щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія Ніколсан» та прибутки від неї, з урахуванням особистих зобов`язань фінансового характеру ОСОБА_6 , необхідність у яких значно перевищували суму його доходів, отриманих у вигляді заробітної плати на посаді начальника відділу прокуратури міста Києва, у т.ч. і зобов`язань перед ВАТ КБ «Надра» згідно кредитного договору №480/П/99/2007-840 від 18.09.2007 року на суму 864 190 доларів США для придбання приватного будинку АДРЕСА_2 , стали мотивом та створили умови для використання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків всупереч інтересам служби корисливого характеру.

Під час указаної зустрічі, ОСОБА_6 погрожуючи ОСОБА_9 створити, використовуючи своє службове становище, перепони у діяльності підприємства шляхом застосування заходів прокурорського реагування та ініціювання перевірок державними контролюючими органами на предмет законності здійснення фінансово-господарської діяльності, пов`язаної з вивозу побутових відходів, змусив його визнати надуману претензію щодо незадовільного надання ТОВ «Компанія «Ніколсан» послуг з вивозу сміття та замінити неякісний, на погляд ОСОБА_6 , сміттєвий контейнер поруч з його приватним будинком АДРЕСА_2 .

При цьому, у ОСОБА_6 , який обіймав посаду начальника відділу нагляду за додержанням природоохоронного законодавства управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури міста Києва, достеменно знаючого про відсутність відповідної дозвільної документації для здійснення ТОВ «Компанія «Ніколсан», оскільки товариство не було визначеним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070, діючого всупереч інтересам служби, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи службовою особою з використанням свого службового становища, шляхом використання допущених ОСОБА_9 порушень чинного законодавства з метою неправомірного отримання майна та доходів від фінансово-господарської діяльності указаного товариства.

Наказом виконувача обов`язків прокурора міста Києва від 17.11.2009 ОСОБА_6 призначений на посаду начальника відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання та протидії корупції управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва.

Згідно Положення про управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва, затвердженого наказом прокурора міста Києва № 12 від 25.03.2009, ОСОБА_6 , як начальника відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання та протидії корупції вищезазначеного управління, уповноважено на здійснення керівництва роботою відділу, у тому числі при здійсненні нагляду за додержанням законів при проведенні оперативно-розшукової діяльності та дізнання про корупційні правопорушення спецпідрозділами правоохоронних органів м. Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 вирішив заволодіти часткою у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Ніколсан» за допомогою своєї рідної сестри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою підтримував родинні стосунки, прикриваючи при цьому порушення вимог Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII та Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 11.06.2009 № 1506-VI щодо сумісництва з метою отримання доходів.

У подальшому, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи службові обов`язки, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою незаконного отримання доходів від фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан» та подальшого здійснення керівництва вказаним товариством, погрожуючи створенням перепон у діяльності підприємства шляхом застосування заходів прокурорського реагування та ініціювання перевірок державними контролюючими органами щодо законності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан» з вивезення побутових відходів, ОСОБА_6 у червні 2010 року пред`явив вимогу до ОСОБА_9 про здійснення безоплатного відступу 50 % своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Ніколсан» в інтересах ОСОБА_10 та прийняття її до складу учасників товариства.

Під тиском службового становища ОСОБА_6 як працівника органів прокуратури, ОСОБА_9 , як засновник та директор ТОВ «Компанія Ніколсан», усвідомлюючи можливі негативні наслідки проведення державними органами контролю перевірки щодо законності здійснення господарської діяльності його товариства, враховуючи у тому числі, відсутність відповідної дозвільної документації для здійснення вивозу побутових відходів, передбаченої Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070, на підставі засвідченої 24.06.2010 за № 3576 приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_11 його заяви від 24.06.2010 відступив безоплатно 50% своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Компанія «Ніколсан» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якої становила 11 850 грн., шляхом внесення відповідних змін до Статуту ТОВ «Компанія Ніколсан», зареєстрованих державним реєстратором Дарницької районної в місті Києва державної адміністрації 25.06.2010 за №1001090.

Крім того, відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніколсан» від 14.06.2010, ОСОБА_10 прийнято до складу Учасників Товариства та останній надано 50 % частки у статуті товариства. З указаними рішеннями ОСОБА_10 погодилась, про що свідчить наявність її особистого підпису в протоколі.

У подальшому, після введення до складу учасників ТОВ «Компанія «Ніколсан» з розміром частки 50% ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, взяв під особистий контроль діяльність та отримання прибутку товариства з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди від фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан» особисто для себе.

Крім того, як спосіб контролю фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан» ОСОБА_6 систематично проводив зустрічі з працівниками товариства, з якими безпосередньо обговорював технологію роботи, оцінював якість її виконання, попереджав про можливі з його боку заходи дисциплінарного впливу, застосування штрафних санкцій за неякісне виконання, особисто розробив таблиці обліку виконаних робіт та отриманого прибутку, які останні зобов`язанні були щоденно надсилати на його особисту електронну пошту.

Також, ОСОБА_6 , діючи з метою приховування своєї попередньої злочинної діяльності, спрямованої на незаконне отримання ОСОБА_10 від ОСОБА_9 частки 50% в статутному капіталі ТОВ «Компанія «Ніколсан», вимагання та отримання прибутку від фінансово-господарської діяльності указаного товариства, на початку 2011 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, висунув ОСОБА_9 вимогу щодо заснування нового товариства, з частками по 50 % у статутному капіталі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , передачу до новоствореного товариства усіх майнових активів ТОВ «Компанія «Ніколсан» та переукладення всіх діючих договорів, згідно яких діяло ТОВ «Компанія «Ніколсан» та надавало послуги з вивезення побутових відходів, з новоствореним товариством.

Усвідомлюючи можливі негативні наслідки для себе у випадку відмови у задоволені вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_9 засновано нове товариство ТОВ «Ніколсан» з частками у статутному капіталі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у розмірі по 50 %, яке зареєстровано Голосіївською районною державною адміністрацією у м. Києві 18.02.2011, та до новоствореного товариства передано майнові активи ТОВ «Компанія «Ніколсан», переукладено діючі договори, згідно яких діяло ТОВ «Компанія «Ніколсан» і надавало послуги з вивезення побутових відходів.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно протягом 2010 2012 років вимагав та систематично щомісячно отримував від ОСОБА_9 готівкові грошові кошти в сумі від 30 тис. до 50 тис. грн. від прибутку фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан», а у подальшому ТОВ «Ніколсан».

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_6 з метою надання легітимності вимагання та отримання коштів від ОСОБА_9 , у лютому 2012 року висунув вимогу директору ТОВ Ніколсан ОСОБА_9 про надання розписки про нібито отриману ним позику від ОСОБА_6 у розмірі 20 тисяч доларів США як гарантії подальшої виплати доходів ОСОБА_6 від господарської діяльності ТОВ «Ніколсан», на що ОСОБА_9 , побоюючись негативних наслідків для себе у випадку відмови у її задоволені, погодився та на виконання неправомірної вимоги ОСОБА_6 03.02.2012 надав останньому розписку про нібито отримання від ОСОБА_6 кошти у сумі 20 тисяч доларів США та зобов`язання щодо їх повернення рівними частинами по 5 тисяч доларів США щомісячно з 1 березня по 1 червня.

На початку 2013 році ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, висунув вимогу ОСОБА_9 щодо збільшення власного щомісячного отримання готівкового доходу від діяльності ТОВ «Ніколсан» до 80 тис. грн.

Останній, перебуваючи під впливом службового становища та погроз ОСОБА_6 , щомісячно передавав останньому кошти у розмірі 80 тис. грн. від фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ніколсан», в його службовому кабінеті у приміщенні прокуратури м. Києва, а також за місцем проживання ОСОБА_6 в с. Софіївська-Борщагівка, Київської області.

У жовтні 2013 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою встановлення повного контролю над фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Ніколсан» та отримання можливості самостійного розпорядження активами товариства, ОСОБА_6 , під час особистої зустрічі, пред`явив усну вимогу до ОСОБА_9 щодо звільнення його з посади директора ТОВ «Ніколсан» на користь іншої особи. Однак, ОСОБА_9 відмовився виконувати вказану вимогу ОСОБА_6 . Після отримання відмови від ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_6 20.12.2013 організував із залученням невстановлених слідством осіб фактичне захоплення офісного приміщення ТОВ «Ніколсан», яке розташоване у приміщенні за адресою вул. Будіндустрія, 5 в м. Києві та вилучення всіх звітних фінансово-господарських документів товариства.

У ході досудового розслідування, 19.10.2015 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

З врахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше займав відповідальне становище в правоохоронному органі, а саме посаду заступника прокурора Київської області, на даний час має впливові дружні зв`язки у правоохоронних органах країни, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на заявника, свідків у кримінальному провадженні та таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, слідство вважає за необхідне застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, а саме з ризиків передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те, що підозрюваний займав відповідальне становище в правоохоронному органі та має впливові дружні зв`язки у правоохоронних органах країни.

Крім того, на сьогоднішній день Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0001288 за підозрою у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, що також дає підстави вважати про можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На підставі вказаного слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави 5 000 000 грн.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Підозрюваний, його захисник проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України Також зазначили, що з урахуванням майнового становища підозрюваного, внесення ним застави в іншому кримінальному провадженні, що здійснюється відносно нього, він позбавлений можливості внести заставу.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Управлінням з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 27.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем колишнім працівником органів прокуратури України ОСОБА_6 під час взаємовідносин із директором ПКТТ «Магістраль» ОСОБА_8 та директором ТОВ «Ніколсан» ОСОБА_9 .

Також, відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002263 від 16.10.2015 за фактом вимагання ОСОБА_6 передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи службовою особою з використанням свого службового становища в інтересах ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

16.10.2015 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 27.03.2014 та № 0002263 від 16.10.2015, об`єднані в одне провадження за № 0000286.

19.10.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна та прав на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи службовою особою з використанням свого службового становища. /а. м. 10-19/.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (зокрема див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обгрунтування клопотання матеріалах, а саме протоколі допиту ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 /а. с. 26-32/, протоколі допиту свідка ОСОБА_13 /а. м. 33-39/, документах, що стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «Ніколсан» та ТОВ «Ніколсан», які вилучені під час обшуку 05.07.2015 /а. м. 81-126/.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування, що звернувся із клопотанням, доведено на даній стадії провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_14 , чим спростовуються відповідні доводи захисту.

Також слідчий суддя, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, те, що відносно підозрюваного здійснюється інше кримінальне провадження, вважає доведеними ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від слідства та суду, що оцінені слідчим суддею в сукупності із даними про особу підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з цим, з огляду на особу підозрюваного, який не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених ст.183, ст.194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під ватрою.

Відтак, клопотання задоволенню не підлягає.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує обставини та наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 362 КК України, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в тому числі наявність у нього міцних соціальних зв`язків, та вважає за належне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді застави з зобов`язанням підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя виходить з положень ч.3 ст.76 КПК України, відповідно до яких застава є більш м`яким запобіжним заходом в порівнянні з домашнім арештом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Не вдаючись до оцінки розміру спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, слідчий суддя звертає увагу на п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, відповідно до якого вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обставиною, що підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.

Визначення розміру застави в залежності від спричинених правопорушенням збитків прямо суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, та зокрема ч. 4 ст. 182 КПК, норма якої наведена в мотивувальній частині ухвали слідчого судді вище.

З урахуванням даних про майновий стан підозрюваного, дані про що наведені органом досудового розслідування в доданих до клопотання матеріалах, при цьому беручи до уваги і суму застави, внесену ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні, що здійснюється відносно нього, слідчий суддя вважає, що існують виняткові, виключні обставини, які вказують, що застава у визначених законом межах не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, що у слідчого судді наявні підстави вийти за межі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави.

Відтак, з огляду на викладене та загальні засади кримінального провадження змагальність сторін та диспозитивність, вважаю необхідним визначити для підозрюваного ОСОБА_6 розміру застави в розмірі 2500 мінімальних заробітних плат, що становить 3 045 000 (три мільйони сорок п`ять тисяч) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд в даному провадженні про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України;

- утриматись від спілкування із визначеними слідчим, прокурором чи судом особами у кримінальному провадженні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, маючого вищу освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2500 мінімальних заробітних плат, що становить 3 045 000 (три мільйони сорок п`ять тисяч) грн. та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у даному кримінальному провадженні.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286, а саме на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд в даному провадженні про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України;

- утриматись від спілкування із визначеними слідчим, прокурором чи судом особами у кримінальному провадженні.

Термін дії ухвали слідчого судді та покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 19 грудня 2015 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у вигляді застави, оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає безумовному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1