Справа № 580/1500/15-к
Номер провадження 1-кп/580/142/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 23.04.2002 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 21.09.2001 року і остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;

- 16.08.2004 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром на 3 роки 10 місяців;

- 08.08.2008 року Гагарінським районним судом м. Москва за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 66, ч. 3 ст. 69 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харків від 05.01.2012 року у відповідності до КК України визнаний засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.04.2012 року визнаний засудженим за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці;

- 30.03.2015 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.07.2015 року о 17:30 год., проїжджаючи на автомобілі по вул. Санаторна с. Токарі Лебединського району Сумської області зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , помітив на узбіччі автомобіль марки ВАЗ 217030, належний ОСОБА_6 , та вирішив викрасти речі, які на його думку могли б в нього знаходитися. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, підійшов до даного автомобіля та взяв з заднього сидіння жіночу сумку, в якій зберігалися грошові кошти в сумі 6300 грн., належні ОСОБА_6 . В цей час остання помітила дії ОСОБА_4 та почала кричати в його бік щоб той зупинився та поклав сумку назад. Однак, обвинувачений, незважаючи на те, що за його діями спостерігає ОСОБА_6 , не зупинився, продовжив реалізувати свій корисний умисел, відкрито заволодівши вказаною жіночою сумочкою з грошовими коштами, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 6300 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив суду, що 18.07.2015 року на протязі дня він відпочивав зі своїми знайомими на річці неподалік с. Токарі Лебединського району. У вечері разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автомобілі останнього вирішили поїхати в село. Проїжджаючи по одній із вулиць даного населеного пункту, він побачив на узбіччі автомобіль марки ВАЗ та вирішив вчинити крадіжку речей, які там на його думку могли бути. Він попросив ОСОБА_7 зупинитись й, підійшовши до вказаного автомобіля, викрав з заднього сидіння сумку, в якій, як виявилося згодом, були грошові кошти в сумі 6300 грн. В цей час з господарства, буля якого стояв автомобіль, вийшла жінка та почала кричати в його бік щоб він припинив свої дії та поклав сумку назад, але він не зупинився, сів в автомобіль до своїх знайомих та поїхав з місця пригоди.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється.

Також вина обвинуваченого у скоєному стверджується поясненнями потерпілої та матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 18.07.2015 року у вечірній час вона вигнала з гаража своє авто, в якому знаходилася сумку з грошовими коштами в сумі 6300 грн. Автомобіль залишила на улиці, а сама пішла закрити гараж. Коли вийшла з господарства, то побачила як обвинувачений з автомобіля викрадає її речі й стала кричати щоб той зупинився. Однак, ОСОБА_4 в цей час почав втікати, сів в своє авто і поїхав.

На даний час жодних претензій до обвинуваченого вона не має, просить його суворо не карати.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.07.2015 року та фототаблиці до нього (а.с. 28-33), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що місцем вчинення злочину є ділянка АДРЕСА_2 , де 23.07.2015 року під час експерименту потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала як 18.07.2015 року обвинувачений вчинив відкрите викрадення належних їй грошових коштів з заднього сидінні її автомобіля.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25.07.2015 року (а.с.34-41), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_4 під час даного експерименту в присутності понятих спочатку розповів, а потім на місці детально показав як він вчинив злочин.

Дії ОСОБА_4 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він скоїв відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, те, що обвинувачений вину визнав, у скоєному розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяні збитки та його характеристику і вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки його не можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім цього, суд вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати покарання, не відбуте ним за попереднім вироком Лебединського райсуду від 30.03.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 місяць.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 6300 грн., жіночу сумку чорного кольору з вставками коричневого кольору, документи (паспорт, посвідчення водія, талон, особову медичну книжку, 3 пластикові банківські картки, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страховий поліс на автомобіль), належні ОСОБА_6 , передані їй на зберігання вважати повернутими власнику;

- автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , переданий йому на зберігання вважати повернутим власнику.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання по цьому закону у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати покарання, не відбуте ним за попереднім вироком Лебединського райсуду від 30.03.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 місяць і остаточно визначити йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 19.07.2015 року.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 6300 грн., жіночу сумку чорного кольору з вставками коричневого кольору, документи (паспорт, посвідчення водія, талон, особову медичну книжку, 3 пластикові банківські картки, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страховий поліс на автомобіль), належні ОСОБА_6 , передані їй на зберігання вважати повернутими власнику;

- автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , переданий йому на зберігання вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1