Провадження № 1-кс/344/4192/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 21 жовтня 2015 року та зобов`язання старшого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 продовжити досудове розслідування.

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, підтримали викладені у скарзі вимоги та просили їх задовольнити.

Представник прокуратури в судовому засіданні заперечив проти скарги та просив її відхилити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000312 від 22 жовтня 2014 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2014 року до Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області звернувся громадянин ОСОБА_3 зі скаргою, в якій зазначив про завдання йому тілесних ушкоджень працівниками Рогатинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Згідно з Повідомленням про початок досудового розслідування від 28 жовтня 2014 року, 28 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_3 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі «ЄРДР») та розпочато досудове розслідування. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.2 ст. 365 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 21 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження в частині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000312 від 22.10.2014 р., розпочате за заявою ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю у діях працівників Рогатинського РВ УМВС України в івано-Франківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування вищевказаної постанови.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що проведеним досудовим розслідуванням факту перевищення службових повноважень працівниками Рогатинського РВ УМВС України в області, тобто умисного вчинення працівником (ками) правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам під час суперечки, яка мала місце 21.10.2014 року на території господарства ОСОБА_3 , не встановлено.

Відтак, за висновком слідчого, у діях працівниками Рогатинського РВ УМВС України в області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.365 КК України.

Так, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, при розслідуванні даного провадження слідчим було вчиненео наступні слідчі (процесуальні дії):

- кілька разів допитано потерпілого ОСОБА_3 ;

- проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 (протокол проведення слідчого експерименту від 25.11.2014 р.), в ході якого ОСОБА_3 підтвердив раніше надані покази та показав, як все відбувалося;

- допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який показав про те, що ОСОБА_3 наніс йому удар вилами по лівому плечі;

- допитано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- допитано в якості свідка слідчого слідчого відділу Рогатинського РВ УМВС України в області ОСОБА_10 , який підтвердив факт надання доручення органам дізнання райвідділу міліції щодо встановлення очевидців ДТП, яка мала місце 18.10.2014 р.;

- допитано в якості свідка начальника СКР Рогатинського РВ УМВС України в області ОСОБА_11 ;

- допитано в якості свідка помічника начальника оперативного чергового Рогатинського РВ УМВС України в області ОСОБА_12 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_13 , яка показала, що не бачила, щоб працівники міліції наносили удари ОСОБА_3 , а, проїжджаючи повз подвір`я ОСОБА_3 , побачила його лежачого на землі із зв`язаними руками, біля нього у форменному одязі знаходилися 4 працівники міліції;

- допитано в якості свідка ОСОБА_14 , який підтвердив покази свідка ОСОБА_13 ;

- допитано в якості свідка ОСОБА_15 , яка вказала, що, проходячи повз подвір`я ОСОБА_3 , вона побачила, як ОСОБА_3 лежав на землі на спині, а троє працівників міліції били його ногами та дубинками по тілу; четвертий працівник міліції стояв на подвір`ї збоку, в руках тримав папку;

- допитано в якості свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;

- опитано інших жителів села Залип`я Рогатинського району ( ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ), які в своїх показаннях будь-яких обставин вчинення кримінальних правопорушень не навели;

- проведено одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , під час якого кожен підтвердив свої покази, надані раніше;

- перевірено книгу нарядів Рогатинського РВ УМВС України в області за 21.10.2014 р., журнал контролю за станом виконання доручень слідчих Рогатинського РВ УМВС України в області по проведенню слідчих (розшукових) дій;

- оглянуто місце події територію господарства ОСОБА_25 (протокол огляду від 25.11.2014 р.), де виявлено запонку від форменного одягу працівника міліції;

- оглянуто речові докази (вила, светр коричневого кольору, штани (джинси чорного кольору), ремені коричневого кольору), на яких виявлено сліди забруднення, светр та ремінь частково розірвані;

- досліджено Висновок судово-медичної експертизи № 56 від 13.11.2014 р., відповідно до якого у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: синець в ділянці лівої руки, який утворився від дії тупого твердого предмету;

- досліджено Висновок додаткової судово-медичної експертизи (висновок експерта № 611/8-Д/Калуш від 30.09.2015 р.), відповідно до якого у ОСОБА_3 було виявлено тілесні ушкодження: садно та подряпина (подряпини) в лівій виличній ділянці, садно в поперековій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Садна утворилися від ударно-ковзної дії тупого твердого предмету, а подряпина (и) утворилася (лися) від ударно-ковзної чи дотичної дії тупого твердого предмету з обмеженою діючою поверхнею. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження могли утворитися як при нанесенні ударів руками чи ногами в ділянки обличчя та поперекову ділянку, так і ударах цими ділянками (притисканням) до предметів, зокрема: бетонної доріжки, землі, на якій знаходилися каміння невеликих розмірів;

- досліджено протоколи медичного огляду для встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп`яніння від 21.10.2014 р., зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на момент огляду, тобто 21.10.2014 р. о 19 год. 50 хв., 19 год. 55 хв., 19 год. 45хв., 19 год. 40 хв. відповідно, були тверезі.

В ході аналіз вищевказаних доказів слідчий дійшов висновку про те, що працівники Рогатинського РВ УМВС України в області ( ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) не могли уникнути застосування фізичної сили до ОСОБА_3 , оскільки він, взявши в руки сільськогосподарський предмет вила, яким завдав удар працівнику міліції ОСОБА_6 та створив загрозу життю та здоров`ю працівників міліції.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні самостійно визнав та підтвердив той факт, що він дійсно схопив в руки вила та, проганяючи працівників міліції з власного подвір`я, завдав одному з них ( ОСОБА_6 ) удару по нозі.

Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно з частиною 1 статті 375 КК України перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (частина 2 статті 375 КК України).

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди зазначеним у законі правоохоронюваним правам або інтересам (ч. 1 ст. 365 КК) або тяжких наслідків (ч. 3 ст. 365 КК); 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу на те, що в рамках даного кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували хто був ініціатором конфлікту, що стався 21 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та працівниками міліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що має безпосереднє значення в даному кримінальному провадженню, оскільки від цього залежить правомірність та необхідність подальших дій ОСОБА_3 та вищевказаних працівників міліції.

Слідчий суддя повторно звертає увагу на те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні самостійно визнав, що він розмахував вилами перед працівниками міліції та вдарив одного з них цими вилами по нозі, що свідчить про можливість розцінювання такої ситуації працівниками міліції як загрози їх життю з боку ОСОБА_3 .

Інші належні докази, які б підтверджували неправомірність дій працівників міліції по відношенню до ОСОБА_3 в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За висновком слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження слідчим було вжито всіх процесуальних заходів, здобуто всі можливі докази, які могли бути досліджені в цьому провадженні.

Інших належних доказів стороною скаржника слідчому судді не наведено та не надано.

Щодо посилання скаржника та його представника в судовому засіданні на показання свідка ОСОБА_28 , слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про те, що пояснення даного свідка частково суперечать показанням самого потерпілого ОСОБА_3 , а тому об`єктивність даних пояснень викликає сумнів. Крім того, вказаний свідок не була присутня на етапі самого початку конфлікту, який виник між сторонами, а тому вона і не могла надати пояснення щодо ініціатора даного конфлікту.

Відтак враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме об`єктивної сторони, а тому слідчим було прийнято постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України, а, відтак, вважаю, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на наведене, вважаю необхідним відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 26 листопада 2015 року об 13 год. 30 хв.