"05" лютого 2016 р. Справа № 363/362/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2016р. м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , діючий в інтересах ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги №19/01-2016 від 19.01.2016р., звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 , щодо не розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого автомобіля. В обґрунтування скарги зазначив, що в рамках кримінального провадження за №0000017, у якості речового доказу було вилучено автомобіль марки MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, 4х4(номер кузова НОМЕР_1 ), який є власністю ОСОБА_6 . Так, 22.01.2016р., він, як представник ОСОБА_6 , звернувся до слідчого із заявою, в якій просив передати йому даний автомобіль. 27.01.2016р. він повторно звернувся із клопотанням до слідчого ОСОБА_4 , в якому просив вказаний автомобіль передати йому на зберігання, оскільки зі слів слідчого даний автомобіль зараз знаходиться на штраф майданчику. Вважає, що його довіритель є законним власником даного автомобіля, слідчий зобов`язаний був розглянути його клопотання та вирішити питання про передачу автомобіля, йому, як представнику власника. У зв`язку із чим просив визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_7 незаконною, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 передати автомобіль марки MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, НОМЕР_2 , йому, як представнику власника на відповідальне зберігання.

У судовому засіданні, представник заявника адвокат ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення викладеним у скарзі, крім того, пояснив, що оскільки у відповідності до вимог ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, в тому числі і за ухвалою слідчого судді. Враховуючи ту обставину, що на даний автомобіль, у відповідності до вимог ст.ст.170- 173 КПК України, арешт не накладався, то він підлягає поверненню власнику. У зв`язку із чим просив його скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої скарги з наступних обставин. 28.12.2015р. до ЄРДР за №0000017 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.289 КК України. В межах даного кримінального провадження, на підставі рапорту працівника поліції та підчас огляду було вилучено даний автомобіль, який того ж дня, був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні. На підставі договору купівлі-продажу даного транспортного засобу від 20.05.2011 р., видаткової накладної від 31.08.2011р. та довідки рахунку, з урахуванням заяви директора ГОТМІР «Кедр» про незаконне заволодіння транспортним засобом, даний автомобіль був переданих на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , як директору ГОТМІР «Кедр». Оскільки на теперішній час триває досудове розслідування, з`ясовуються обставини реєстрації права власності на даний автомобіль за ОСОБА_6 , вважає, що дана скарга є необґрунтовано, а слідчій діяв в межах повноважень, з врахуванням вимог КПК України.

Слідчий СВ Вишгородського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги, наголосив, що діяв в межах КПК України, а на звернення адвоката ОСОБА_5 04.02.2016р. було надано письмову відповідь.

Ознайомившись із наданими до суду матеріалами, заслухавши думку заявника, прокурора, слідчого, пояснення свідка, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.303 ч.1 п.1 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Із наданих до суду документів вбачається, що 28.12.2015р. було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.289 КПК України, а саме про те, що на початку березня 2014 року невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом , яке знаходилось у гаражному приміщенні за адресою: Сухолуччя, 1 «Акація» та належало ГОТМІР «Кедр», номер кримінального провадження 0000017. На підставі рапорту інспектора ПП 4 батальйону 5 роти УПП м.Києва ДПП від 21.01.2016р. було проведено огляд та складено протокол огляду від 21.01.2016р. під час якого було вилучено автомобіль марки MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, 4х4 (номер кузова НОМЕР_1 ), марка та номер кузова якого збігаються з даними автомобіля, з приводу незаконного заволодіння яким порушено кримінальну справу. Того ж дня, а саме 21.01.2016 року слідчим було винесено постанову про визнання даного автомобіля речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, з передачею на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , він є директором Громадської організації «Товариства мисливців та рибалок «КЕДР». Дане організація у 2011 році придбала вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу та з 2011 року він перебував в них в експлуатації. На початку березня 2014 року, невідомі особи приїхавши за місцем розташування організації незаконно заволоділи вказаним автомобілем, з приводу чого вони неодноразово звертались до правоохоронних органів. Будь-яких документів на відчуження даного автомобіля, починаючи з 2011 року, ГО «КЕДР» не видавало. У зв`язку із чим він вважає, що ОСОБА_6 не є належним власником даного автомобіля, а одним законним власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_1 ), є виключно ГОТМІР «КЕДР».

Також до суду було надано договір № купівлі-продажу транспортного засобу від 20.05.2011р., видаткової накладної № РНА-000081 від 31.08.2011р., довідку-рахунок № НОМЕР_3 з яких вбачається. що автомобіль марки MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, 4х4 (номер кузова НОМЕР_1 ) був придбаний ГОТМІР «КЕДР».

Під час судового засідання, будь-яких документів на підтвердження тих обставин, що даний автомобіль, на законних підставах було реалізовано, а також документів, на підставі яких ОСОБА_6 його придбав, суду надано не було, як і не надано таких пояснень представником заявника у судовому засіданні.

Також, з відповіді наданої Регіональним сервісним центром в м.Києві вбачається, що 05.03.2015р. автомобіль MERCEDES-BENZ, SPRINTER 319СDI, 4х4 (номер кузова НОМЕР_1 ) було знято з обліку для реалізації.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіння, користуватися та розпоряджатися певними майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. В той же час, ст.170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту.

Оскільки на теперішній час кримінальне провадження №0000017 порушено за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, то б то не пред`явлено підозру, а тим паче не складено обвинувальний акт, то б то відсутні особи підозрюваний, обвинувачений до майно, яких у відповідності до вимог ст.170 КПК України може бути вирішено питання про арешт, слідчим у відповідності до вимог ст.ст. 98-100 КПК України було вирішено питання щодо визнання даного автомобіля речовим доказом, з передачею на відповідальне зберігання ГО «КЕДР».

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Таким чином, із наданих до суду документів вбачається, що ГОТМІР «Кедр» з 2011 року придбало спірний автомобіль та користувалось ним до березня 2014р., право власності на даний автомобіль за ОСОБА_6 зареєстровано 12.11.2014р., на підставі довідки-рахунку, з приводу якої будь-яких пояснень суду надано не було, також враховуючи ту обставину, що на теперішній час ОСОБА_6 отримано довідкурахунок для відчуження даного автомобіля від 05.03.2015р., органом досудового розслідування на теперішній час встановлюються обставини даного кримінального правопорушення, слідчим у відповідності до вимог КПК України було вирішено питання щодо визнання автомобіля речовим доказом по справі з передачею його на відповідальне зберігання ГО «КЕДР», у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1