Стрийський міськрайонний суд Львівської області
Справа № 1 - 126 / 2010
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2010 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О.В.

при секретарі Кулешник С.М.

з участю прокурора Михавківа І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, начальника цеху металоконструкцій ВАТ «Галенергобудпром», інваліда третьої групи, раніше не судимого,

за ч.2 ст.271 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника цеху металоконструкцій ВАТ «Галенергобудпром», що розташоване на вул. Шашкевича,146-А в с. Дуліби Стрийського району Львівської області, будучи службовою особою та згідно наказу керівника підприємства № 12/с від 16.02.2009р. особою, відповідальною за безпечне проведення робіт вантажопідіймальними кранами, 13 липня 2009р. біля 11 год. 45 хв., керуючи на території підприємства роботами по завантаженню турнікетного пристрою 101.01/1 "А" та бандажів на кузов автомобіля КрАЗ - 257 номерний знак 62-11 ЛВП за допомогою мостового крана, порушив вимоги п 2.2.3. "Типової інструкції для осіб, відповідальних за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів кранами", затвердженої наказом Держнаглядохоронипраці від 20.10.1994 р. за № 107 НПАОП 00.0- 5.06-94; п.2.2.3. Інструкції з охорони праці № 9, затвердженої наказом голови правління ВАТ "Галенергобудпром" № 175/с від 22.08.2001р., згідно яких відповідальний працівник (особа) за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів кранами, зобов'язаний: інструктувати машиністів кранів та стропальників з безпечного виконання очікуваних робіт на місці їх проведення, звертаючи особливу увагу на: недопущення перевантаження крана, правильність установлення стрілових самохідних кранів, правильність стропування та зачіплювання вантажів, безпеку виконання робіт при навантаженні та розвантаженні на піввагонів та платформ, тощо, дотримання стропальниками умов особистої безпеки, а також п. 2.2.14 останньої інструкції, згідно якого особа, відповідальна за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів кранами, зобов'язана не дозволяти перебувати людям в кабіні чи в кузові автомобіля при його навантаженні та розвантажуванні.

Внаслідок такого складування частин турнікетного пристрою 101.01/1 "А" та бандажів на кузов автомобіля не було забезпечено їх стійкість, в результаті чого при опусканні вантажу дальня від кабіни автомобіля сторона нижнього бандажу зачепила за турнікет 101.01/1 "А" і верхній бандаж почав перекидатися. Стропальник підприємства ОСОБА_2, який в цей момент знаходився у кузові автомобіля, змушений був відступити назад. Оскільки борти кузова автомобіля були відкриті, ОСОБА_3 впав з автомобіля та отримав при тілесне ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому кісток лівої гомілки із зміщенням кісткових відламків, яке згідно висновку експерта № 738 від 25.11.2009р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, щоявляються небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому злочинному діянні визнав повністю, ствердив наведені вище обставини, у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Окрім особистого визнання винність підсудного ОСОБА_4 овича Л.В. в інкримінованому йому злочинному діянні повністю доведена матеріалами кримінальної справи № 1 - 126 / 2010, які суд, роз'яснивши підсудному вимоги ст. 299 КПК України, визнав за недоцільне досліджувати ці матеріали в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.271 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, що створило настання тяжкі наслідки - спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_2

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки та особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем праці та проживання, є інвалідом 3-ї групи.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд не вбачає, тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, прохання потерпілого суворо не карати підсудного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. .271 ч. 2 КК України і призначити покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтись у ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий суддя Гулкевич О.В.