№ провадження 1-кс/646/131/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.16року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000565 від 27.07.2015р.,-
в с т а н о в и в :
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000565 від 27.07.2015р., а також зобов`язати слідче управління прокуратури Харківської області продовжити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Скарга обгрунтована тим, що досудове розслідування проведено не повно, висновки оскаржуваної постанови не відповідають фактичним обставинам, оцінка зібраним доказам надана не об`єктивно.
У зв`язку з відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється відповідно до ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Як вбачається з копії супровідного листа прокуратури Харківської області від 11.12.2015р., яким було направлено ОСОБА_3 копію оскаржуваної постанови слідчого, вказаний документ надійшов на адресу Харківської установи виконання покарань №27 17.12.2015р. за вх..№25572. При цьому матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів на підтвердження отримання потерпілим ОСОБА_3 копії вищевказаної постанови раніше зазначеної дати. Тому встановлений ст.304 КПК України строк на оскарження рішення слідчого від 14.08.2015р. потерпілим ОСОБА_5 не пропущений.

Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000565 від 27.07.2015р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за фактом застосування незаконних методів досудового розслідування до ОСОБА_3 та вимагання грошових коштів заступником начальника СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 та о/у СКР Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 .
Вказане кримінальне провадження було виділене постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ОСОБА_8 від 27.07.2015р. з матеріалів кримінального провадження №00003 від 20.01.2014р.
за заявою ОСОБА_9 про спричинення її синові, ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень та вимагання від неї грошових коштів працівниками міліції.
За результатами досудового розслідування 14.08.2015р. старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях заступника начальника СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 та о/у СКР Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Проте, проаналізувавши доводи заяви про кримінальне правопорушення та матеріали кримінального провадження, не можна погодитися з цим процесуальним рішенням слідчого.

Так, у рішенні слідчого про закриття кримінального провадження не надано належної юридичної оцінки причинам розбіжностей у показаннях потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_10 з одного боку та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з іншого боку.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, орган досудового розслідування надав перевагу одних доказів (показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ) перед іншими (показаннями потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_10 ), але мотивів цього не навів.

Крім того, відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №244-КЕ/2014/пп, який був наданий ХОБСМЕ, на момент поміщення ОСОБА_3 у слідчий ізолятор (30.04.2012р.) у нього були наявні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, переламу правої скроневої кістки, епідуральна гематома правої скроневої області, пластинчатий субдуральний крововилив; ротаційний підвивих першого шийного хребця; перелам 2-го ребра зліва зі зміщенням; ушкодження зовнішнього меніска лівого колінного суглобу. Комплекс ушкоджень голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя з моменту заподіяння; всі інші ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. Перелічені тілесні ушкодження могли бути отриманні в період з 27.04.2012р. по 02.05.2012р.

В той же час ОСОБА_3 був фактично затриманий 30.04.2012р. та з того часу перебував під контролем правоохоронних органів.

Проте, у оскаржуваній постанові не надано належної юридичної оцінки цим обставинам.

У оскаржуваному рішення слідчого не зазначено в редакції якого закону проведено досудове розслідування з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України, враховуючи, що після подій у квітні-травні 2012 року, стосовно яких подано заяву про кримінальне правопорушення, до вказаної правової норми вносилися зміни.

Досудове розслідування проводилося також за фактом вимагання працівниками міліції хабара у матері ОСОБА_3 , про що зазначалося у заяві останньої про кримінальне правопорушення, але оскаржувана постанова не містить аналізу та належної правової оцінки відповідних доводів заявника та встановлених під час досудового розслідування обставин у цій частині, а також не надано відповідного висновку щодо таких обставин.

При цьому під час досудового розслідування не визначено правової кваліфікації дій працівників міліції, щодо яких подано заяву про кримінальне правопорушення, саме в частині вимагання хабара від матері потерпілого ОСОБА_3 , у тому числі, з урахуванням положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. №5 «Про судову практику у справах про хабарництво», а також правил дії кримінального закону у часі.

Крім того, оскільки досудове розслідування проводилося за заявою про кримінальні правопорушення, які відносяться до посадових злочинів (злочинів у сфері службової діяльності), то у разі, якщо слідчий прийшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, у оскаржуваному рішенні повинно було зазначатися не тільки в діях яких саме посадових осіб відсутній склад злочину, але при цьому необхідна окрема належна юридична оцінка діям кожної посадової особи з урахуванням її службових повноважень та повідомлених заявником та потерпілим обставин щодо протиправних дій з боку цієї особи.

Проаналізувавши вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повномуобсязі було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, не вичерпані всі процесуальні можливості та не проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні та які викладені у заяві про кримінальне правопорушення.

За таких обставин постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню в цій частині.
Що стосується вимоги скарги про зобов`язання прокуратуру продовжити досудове розслідування то це питання не потребує прийняття окремого рішення, оскільки саме по собі скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження ухвалою слідчого судді є підставою для продовження досудового розслідування, а статтею 307 КПК України не передбачено прийняття такого рішення слідчим суддею за результатами розгляду скарг в порядку ст.307 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 .
Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14.08.2015р. про закриття кримінального провадження №0000565 від 27.07.2015р.
Матеріали кримінального провадження повернути до слідчого управління прокуратури Харківської області для проведення досудового розслідування.
В решті скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1