Справа №11-136/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого судді - Лугового М.Г.

суддів - Моїсеєнко Т.М., Ященка В.А.

з участю прокурора - Савостьянової Л.В.

адвоката - ОСОБА_2.

засудженої - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженої ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2 та прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 14 січня 2010 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Муравльовка, Ізмаїлівського району, Одеської області, мешканка вул. Заводська, 60, с. Будилка, Лебединського району, Сумської області, раніше не судима

засуджена за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до

штрафу в розмірі 3000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3:

- на користь потерпілої ОСОБА_4 86 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. на відшкодування судових витрат;

- на користь потерпілої ОСОБА_5 771 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. на відшкодування судових витрат.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 375, 60 грн. судових витрат на користь держави за проведення судово - криміналістичної експертизи.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_3 визнана винною та засуджена за скоєння злочину за слідуючих обставин:

ОСОБА_3, 8 квітня 2009 року, близько 12 години по місцю свого проживання, в с. Будилка Лебединського району Сумської області по вул. Заводська,60, умисно, безпричинно, діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до існуючих правил і норм в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, стала перешкоджати виконанню контролерами Лебединського цеху газового господарства ВАТ « Сумигаз» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїх службових обов'язок, а саме проведенню звірки показників облікових приладів, що виразилося в застосуванні нею фізичної сили, в нанесенні ударів та побоїв як у дворі господарства так і біля двору, на протязі близько 20 хвилин потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4, чим спричинила ОСОБА_5 та ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження. Крім того при вчиненні хуліганських дій підсудна умисно, діючи з хуліганських спонукань пошкодила майно ОСОБА_5, що виразилося у значному забрудненні вапном її сумки зі шкірозамінника вартістю 143 грн., мобільного телефону « Нокія» вартістю 512 грн., та окулярів для поліпшення зору вартістю 116 грн. та майно ОСОБА_4, що виразилося в забрудненні вапном її сумки зі шкірозамінника коричневого кольору вартістю 266 грн.

В поданих апеляціях:

Прокурор, який затвердив обвинувальний висновок просить вирок суду скасувати у зв'язку із призначенням ОСОБА_3 м'якого покарання, постановити новий вирок та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 грн., вирок в частині вирішення цивільного позову на користь потерпілих скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Засуджена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_2 просять вирок суду скасувати у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки ні досудовим, ні судовим слідством не здобуто доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_3 у скоєному злочині та постановити виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_2 та засуджену ОСОБА_3, які підтримали свою апеляцію, думку прокурора про скасування вироку та постановлення нового, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному суді є однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально - процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину; винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання; характер та розмір шкоди, завданої злочином, а також розміри витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

На думку колегії суддів, суд не в повної мірі виконав вимоги закону щодо повноти судового слідства та не повно встановив фактичні обставини справи та мотиви злочину.

Так, потерпіла ОСОБА_5 як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні показала, що засуджена ОСОБА_3 її не била, а тілесні ушкодження вона отримала від ОСОБА_6 ОСОБА_3 лише заволоділа її сумкою, яку забруднила вапном і в наслідок чого були пошкоджені її речи.

Потерпіла ОСОБА_4 в своїх показах також не вказувала на ОСОБА_3 як на особу, яка заподіяла ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а засуджена ОСОБА_3 взагалі заперечувала факт нанесення тілесних ушкоджень обом потерпілим.

Не зважаючи на це, суд першої інстанції даного факту не перевірив і визнав ОСОБА_3 винною в заподіянні потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Крім того, на думку колегії суддів судом першої інстанції не встановлені і мотиви скоєного ОСОБА_3 злочину.

Так, органи досудового слідства прийшли до висновку, що ОСОБА_3 із хуліганських мотивів нанесла потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження та пошкодила їх майно.

В судовому засіданні таке твердження органу досудового слідства не було перевірено належним чином і судом, у вироку, не наведено належних мотивів щодо саме хуліганського мотиву в діях ОСОБА_3 При цьому суд не врахував, що потерпілі знаходились на подвір'ї засудженої ОСОБА_3 як посадові особи, контролери Лебединського цеху газового господарства ВАТ «Сумигаз», під час виконання своїх службових обов'язків, перевіряли газовий лічильник, встановлений в літньої кухні господарства засудженої та абонентську книжку по сплаті за спожитий газ. Конфлікт між потерпілими та ОСОБА_3 виник саме на грунті претензій потерпілих, як контролерів, до ОСОБА_3, як споживача газу, яка мала заборгованість по оплаті за спожитий газ та крім того, на лічильнику були відсутні відповідні пломби.

Той факт, що між потерпілими та засудженої відбувалася сварка, підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка показала, що в

період часу з 11-30 до 12 години їй на мобільний телефон передзвонила ОСОБА_4 і повідомила, що при перевірки домоволодіння ОСОБА_3 вони отримали від останньої погрози та побої і вона порадила їм залишити це домоволодіння.

Свідок ОСОБА_8 показав, що весною 2009 року, їхав вулицею Заводською в с. Будилка велосипедом і чув крики жінки, яка погрожувала відрізати газ та виразилась образливим словом та бачив як ОСОБА_3 виштовхувала з двору якусь жінку.

Із показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що 8 квітня 2009 року він чув крики та сварку в господарстві ОСОБА_3, бачив як ОСОБА_3 лежала на землі, а інша жінка сиділа на неї та трясла її. Друга жінка бігла до них від приміщення літньої кухні та за щось перечепилася і він почув грохіт.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що на виклик прибув до домоволодіння ОСОБА_3 8 квітня 2009 року, де побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі слідами побоїв та подряпин на обличчях, їх речи були пошкоджені та облити рідиною блакитного кольору.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 8 квітня 2009 року біля 12 години в його господарстві контролери перевірили покази лічильника і пішли до ОСОБА_3 він знаходився у дворі і бачив як ОСОБА_3 лежала на землі, а ОСОБА_4 стоячи її утримувала, від приміщення кухні бігла ОСОБА_5, яка ймовірно за щось перечепилася, так як він почув металевий брязкіт.

Але, не зважаючи на суперечливі покази свідків, які їх всі суд поклав в основу вироку, суд не навів у вироку мотивів, чому він взяв до уваги одні покази і не взяв до уваги інші та не надав їм належної оцінки.

Що стосується покарання, яке суд призначив засудженої ОСОБА_3 то воно не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частині цього Кодексу за цей злочин.

Але суд, в порушення вимог закону, при призначенні покарання засудженої ОСОБА_3 порушив вимоги зазначеного закону і при відсутності обставин, що пом'якшують покарання, врахувавши лише особу винної, а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двох неповнолітніх дітей і те, що тяжких наслідків від злочину не настало, застосував вимоги ст. 69 КК України при цьому не вмотивувавши свого рішення, не зазначивши обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Статтею 91 КПК України визначено, із чого складаються судові витрати, а стаття 93 КПК України визначає порядок відшкодування судових витрат.

Суд, в порушення вимог зазначеного закону витрати потерпілих щодо оплати ними послуг адвоката визначив як судові витрати та стягнув суму 2000 грн. з засудженої ОСОБА_3

При цьому судом не взято до уваги, що потерпілі таких вимог у своїх цивільних позовах не заявляли, змін чи доповнень до своїх цивільних позовів в судовому засіданні не вносили, і їх витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката предметом дослідження в судовому засіданні не були.

Зазначені вище обставини є підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого суд повинен усунути вказані вище суперечності, дати оцінку зібраним доказам та ухвалити у справі законне і обгрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженої ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2, прокурора, який затвердив обвинувальний висновок - задовольнити частково.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 14 січня 2010 року відносно ОСОБА_3 скасувати у зв'язку із неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд, в той же суд, іншому судді.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_1 ОСОБА_13