АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1517/15 Справа № 194/1688/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2015 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Покровського Абинського району Краснодарського краю Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді від 02 листопада 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що 17 жовтня 2013 року слідчим було складено повідомлення про підозру, в якому правова кваліфікація дій ОСОБА_8 щодо незаконного заволодіння транспортними засобами за ч.2 ст.185 КК України, не відповідає вимогам чинного законодавства, та протягом тривалого часу слідчим не усунено.
Постановою слідчого від 18 жовтня 2013 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений в розшук. В клопотанні слідчий вказує, що на даний час місце знаходження ОСОБА_8 встановлено, а згідно листа повідомлення №6/28 6282 від 10 жовтня 2013 року УМВС по Ленінському району ГУМВС Росії по Московській області, розшукуваний ОСОБА_8 постійно проживає спільно з батьками за адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто щодо виконання ч.1 ст.278 КПК України, слідчий та прокурор повинні були діяти відповідно до положень ч.7 ст.135 КПК України.
На даний момент ОСОБА_8 відповідно до ст.42 КПК України не є підозрюваним та з матеріалів клопотання вбачається, що вимоги ст.ст.276-279 КПК України не виконано, а тому ОСОБА_8 не може вважатися таким, якому повідомлено про підозру.
До клопотання не додано доказів щодо громадянства ОСОБА_8 , а також щодо оголошення останнього в мінародний розшук.
Фактично вимоги чинного законодавства та вказівки суду апеляційної інстанції щодо усунення порушень вимог КПК України, які є прямою перешкодою для виникнення законних підстав для задоволення клопотання слідчого, про що зазначено в ухвалі слідчого судді від 06 липня 2015 року та в ухвалах колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня та 24 липня 2015 року, слідчим та прокурором жодним чином не виконувалися та належні заходи з боку слідчого та прокурора до цього не вживалися.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Суд безпідставно вказав на неправильну правову кваліфікацію та на ненадання слідчим доказів громадянства. 17 жовтня 2013 року слідчим було складено повідомлення про підозру, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст.52, 276-279 КПК України, копію повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 вручено його захиснику ОСОБА_7 . Необхідність в отриманні дозволу на застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене потребою в проведенні екстрадиції ОСОБА_8 на територію України для притягнення його до відповідальності за скоєні на її території злочини.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задовольнити, обравши останньому запобіжний захід тримання під вартою, пояснення захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив відмовити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційним переглядом встановлено, що 17 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2, ч.3 ст.185 КК України. 17 жовтня 2013 року було складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за ч.2, ч.3 ст.185 КК України.
Постановою слідчого від 18 жовтня 2013 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у розшук.
02 листопада 2015 року слідчий СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням
про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та надані матеріали кримінального провадження.
Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 проживає за кордоном, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, - повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.
Тобто щодо виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчий та прокурор повинні були діяти відповідно до положень ч. 7 ст. 135 КПК України.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що адреса місця проживання ОСОБА_8 за межами України фактично встановлена та жодні об`єктивні перешкоди для виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України відсутні.
Згідно довідки СУБ Інтерпол ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.05.2015 року вих. № 28/327/015/15/777, ОСОБА_8 з 30.04.2015 року перебуває в міжнародному розшуку за ініціативи правоохоронних органів України.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України, - підозрюваним є особа, якій у порядку, передбачено статями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на даний момент ОСОБА_8 відповідно до ст. 42 КПК України не може вважатись підозрюваним, а з матеріалів клопотання вбачається, що вимоги статей 276 - 279 КПК України не виконано, а тому ОСОБА_8 не може вважатися таким, якому повідомлено про підозру.
Доводи прокурора про виконання вимог КПК України щодо повідомлення про підозру за місцем проживання неповнолітнього у м. Тернівка Дніпропетровської області, вручення копії підозри адвокату та направлення підозри компетентним органам РФ не можуть бути взяті до уваги, оскільки порядок повідомлення про підозру закріплений нормами ст. ст. 276-278 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законною і обґрунтованою ухвалу районного суду, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді та для задоволення вимог апеляційної скарги не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Тернівки Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ______________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3