АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11-кп/796/1335/2015 Головуючий у суді 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тростянець Ічнянського району Чернігівської області, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
- визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, 24 грудня 2014 року приблизно о 17 год. 10 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину «Комфі», що розташований в ТРЦ «Більшовик» за адресою: м. Київ, вул. В.Гетьмана, 6, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу коробку з мобільним телефоном марки «LG X135 L60 і Dual Black Titan» та зарядним пристроєм до нього, вартістю 1020,83 гривень без урахування ПДВ та 1225,00 гривень з урахуванням ПДВ, що належить ТОВ «Комфі Трейд». Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 зірвав з коробки магнітну захисну стрічку, дістав з коробки мобільний телефон із зарядним пристроєм до нього та заховав до кишені куртки, в яку був одягнутий. Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, завдавши ТОВ «Комфі Трейд» матеріальну шкоду на загальну суму 1225,00 гривень.

Крім того, 30 січня 2015 року приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Комфі», що розташований в ТРЦ «Більшовик» за адресою: м. Київ, вул. В.Гетьмана, 6, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно з даного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 перебуваючи у торгівельному залі магазину «Комфі», що розташований в ТРЦ «Більшовик», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу коробку з мобільним телефоном «LG X135 L60 і Dual Black Titan» та зарядним пристроєм до нього, вартістю 1203,33 гривень без урахування ПДВ та 1444,00 гривень з урахуванням ПДВ, що належить ТОВ «Комфі Трейд». Після цього, ОСОБА_8 зірвав з коробки магнітну захисну стрічку, дістав з коробки мобільний телефон із зарядним пристроєм до нього, та заховав до правої кишені куртки. Утримуючи при собі викрадене ним чуже майно, ОСОБА_8 направився до виходу з магазину та пройшовши межі касової зони магазину, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Комфі» з викраденим майном, яке було в нього вилучене.

В апеляційних скаргах, поданих як обвинуваченим так і його захисником, які є фактично тотожними за змістом, апелянти, не заперечуючи винуватість ОСОБА_8 у вчиненому, не оспорюючи фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та кваліфікацію протиправних дій, посилаючись на суворість призначеного судом покарання, просять вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, у тому числі і як зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, із застосуванням ст. 75 КК України

При цьому в апеляційних скаргах посилаються на те, що визначена судом міра покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України є занадто суворим покаранням по відношенню до ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання, зокрема визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких фінансових обставин, наявність на утриманні малолітньої дитини, відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого, що він в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимості.

Розглянувши кримінальне провадження в межах поданих апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги як обвинуваченого, так і його захисника, вважаючи вирок суду законним і обгрунтованим, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які він засуджений за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі і ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Оскільки фактичні обставини справи кримінального провадження ніким не оспорюються, то суд не проводить їх детальний аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційних скарг.
Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Як зазначено у вироку, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку та характер вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, раніше в силу ст. 89 КК України є особою, що не має судимості, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став та належних висновків щодо своєї поведінки не зробив, а тому обґрунтовано дійшов висновку про неможливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.
При цьому, з огляду на обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття ОСОБА_8 у вчиненому та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції належним чином визначив обвинуваченому строк покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
З урахуванням всіх цих обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду про призначення покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі в межах санкції закону, що передбачає покарання за вчинені злочини, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника про суворість призначеного покарання, оскільки судом не були враховані дані про особу ОСОБА_8 та його сімейний стан, то вони не заслуговують на увагу, так як твердження про те, що він має малолітню дитину, позитивно характеризується та перебуваючи на волі не мав негативних зауважень і приводів до міліції, не є пом`якшуючими обставинами, а є лише даними, що характеризують особу обвинуваченого, та крім того, зазначені обставини були враховані судом при призначенні покарання ОСОБА_8 .
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що при призначенні покарання судом не було враховано, що ним були вчинені злочини внаслідок збігу тяжких фінансових обставин, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені обставини не є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та які були б підставами для пом`якшення ОСОБА_8 міри покарання чи застосування покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
За таких обставин, оцінивши суспільну небезпеку та характер вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, врахувавши дані про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, а тому доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого з цього приводу, є безпідставними та задоволенню не підлягають. До того ж, сама по собі наявність обставини, які пом`якшує покарання, як то щире каяття, з огляду на характер злочинних дій обвинуваченого не свідчить про те, що вона істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а ОСОБА_8 може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням всіх цих обставин, покарання судом першої інстанції визначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим та необхідним для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_8 нових злочинів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому чи призначення такого, що не пов`язане з позбавленням волі.
Підстав вважати це покарання надто суворим колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведене, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 420, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а для засудженого, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: