АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа: № 11-кп/793/251/13 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаряОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальну справу за апеляціями заступника прокурора Черкаської області та засудженого ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 березня 2013 року, яким

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродж. та жит. ІНФОРМАЦІЯ_2,

Драбівського р-ну Черкаської обл., громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

має на утриманні неповнолітню дитину,

раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням обовязків, передбачених п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродж. та жит. ІНФОРМАЦІЯ_5,

с.Вершина Згарська, Драбівського р-ну

Черкаської обл., громадянина України, з вищою

освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням обовязків, передбачених п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути із засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь СТОВ «АФ Колос» 2000 грн. в солідарному порядку в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди.

Запобіжні заходи засудженим не обирались.

Згідно вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 засуджені за те, що вони близько 17 год. 27 грудня 2012 року в с.Вершина Згарська, Драбівського р-ну Черкаської обл., за попередньою змовою між собою, діючи умисно, із корисливих спонукань із території недіючої тракторної бригади СТОВ «АФ Колос» таємно викрали металеві одвірки від воріт гаража приміщення вказаного товариства вартістю 600 грн., чим спричинили СТОВ «АФ Колос» матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з даним вироком, заступник прокурора Черкаської області подав апеляцію, в якій просить скасувати вирок через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та неправильність судового слідства та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та повернути справу в суд першої інстанції на новий розгляд в іншому складі.

Засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляції з тих же вищезазначених підстав просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про задоволення його апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивного зясування обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Це означає, що вирок суду повинен бути постановлений на матеріалах повністю зібраних, всебічно і повністю досліджених і правильно оцінених судом, а викладені в ньому висновки повинні відповідати фактичним обставинам справи, доказам дослідженим в судовому засіданні.

Однак, вказані вимоги кримінально-процесуального закону України судом грубо порушені.

Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна відповідати вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України. Так, згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» у мотивувальній частині вироку викладається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, результати дослідження, аналізу і оцінки доказів. Обовязковим у мотивувальній частині вироку є опис наслідків кримінального правопорушення, особливо у кримінальних правопорушеннях з матеріальним складом.

Проте, при постановленні вироку у даному кримінальному провадженні суд вищевикладені вимоги закону порушив. Як вбачається із вироку, судове провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснювалося у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки вони повністю визнали свою винуватість у викраденні металевих одвірок.

Згідно обвинувального акту, протиправними діями обвинувачених були спричинені збитки СТОВ АФ «Колос» у розмірі 600 грн.. Разом з тим, у кримінальному провадженні згаданим товариством був заявлений позов на суму 2000грн., який суд задовольнив і ухвалив рішення про солідарне стягнення цієї суми із засуджених.

Однак, ні представник позивача, ні самі обвинувачені свою позицію щодо заявленого повозу в суді не висловлювали, і на порушення вимог кримінального процесуального закону, у т.ч. ст.349 КПК, ця обставина залишилась судом не дослідженою. Будь-яке обґрунтування такого рішення у вироку відсутнє.

Також жодним офіційним документом не підтверджено належність обєкту, з якого були викрадені одвірки, саме СТОВ АФ «Колос», відсутні розрахунки розміру спричиненої шкоди.

На всі ці обставини засуджені звертали увагу районного суду, про що свідчать записи судового засідання, зафіксовані на технічних носіях, проте їх доводи були залишені без належного реагування.

Крім того, належним чином не встановлена особа засудженого ОСОБА_7. Відповідно до документів, що посвідчують особу, його прізвище записано як «Кирян». Разом з тим, за вироком суду засуджено «Киряна» ОСОБА_9.

Вищенаведене в сукупності відповідно до вимог ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку в звязку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з направленням справи на новий судовий розгляд.

Подану по справі апеляційну скаргу ОСОБА_10, колегія суддів визнає такою, що не підлягає розгляду, оскільки вона відповідно до вимог КПК України не є особою, що має право на оскарження вироку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 березня 2013 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.409, 412 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задовольнити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27 березня 2013 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді :