Справа №486/1343/15-к 22.12.2015 22.12.2015 22.12.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000488, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 жовтня 2015 року, яким
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нурек Республіки Таджикистан, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 126 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 126 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 600 грн.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачена зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, крім того суд неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність.
Вказує на те, що за висновком судово-медичного огляду, на тілі потерпілої ОСОБА_9 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень, що у неї викликає сумніви щодо спричиненні нею потерпілій фізичного болю.
Вважає, що покази потерпілої та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами, а покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на її думку безпідставно не прийняті судом до уваги, хоча вони узгоджуються з іншими доказами у справі. Також вважає, що суд безпідставно не допитав інших свідків даної пригоди, про допит яких стороною захисту заявлялось клопотання.
Посилається на те, що вона не мала фізичної можливості дотягнутись до потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала за стійкою бару, але вказані обставини суд першої інстанції не дослідив.
Вказує на те, що судом першої інстанції, вирок винесений за обвинуваченням її у вчиненні злочину, предбаченого ст. 126 КК України, без зазначення частини вказаної статті, що на її думку є порушенням її права на захист.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
27.05.2015 р. близько 16.00 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшла до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 та почала вимагати від бармена вказаного закладу ОСОБА_9 змінити музику. ОСОБА_9 в цей час розмовляла по мобільному телефону, тому не реагувала на прохання обвинуваченої, що обурило останню. Між жінками виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 , підійшла до столу, розташованого біля барної стійки, за яким сиділа ОСОБА_9 , схопила її однією рукою за руку, в якій остання тримала мобільний телефон, потягнула потерпілу за вухо, а іншою за шию, завдавши потерпілій насильницькими діями фізичного болю.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ст. 126 КК України, як умисне вчинення насильницьких дій, які завдали потерпілій фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу обвинуваченої, дані, що її характеризують, а саме наявність на утриманні неповнолітньої дитини, те що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та її захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з урахуванням невідповідності призначеного судом штрафу, розміру визначеному законодавством, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частини. У мотивувальній і резолютивній частині вироку зазначаються статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Визнаючи ОСОБА_6 винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 126 КК України, суд першої інстанції залишив ці вимоги поза увагою.
10.07.2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. В обвинувальному акті правова кваліфікація злочину, в якому підозрювалась ОСОБА_6 зазначалась, як ч. 1 ст. 126 КК України.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину за ст. 126 КК України наступає у двох випадках: за ч. 1 за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та за ч. 2 за ті самі діяння, що мають характер мордування, вчинені групою осіб, або з метою залякування потерпілого чи його близьких, або з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості.
Отже, з огляду на наведене, суд першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто, як зазначено в ч. 1 ст. 412 КПК України, такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин, з причин істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону, судові рішення підлягають скасуванню. При цьому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити інші вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки це пов`язано з безпосереднім дослідженням доказів та їх оцінкою в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України. Однак, виходячи з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінально-процесуального кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
П. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: законність та забезпечення права на захист.
Виходячи з викладеного, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, то вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду в суді першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно неї судом першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.2015 р. відносно ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ______________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3