АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4641/15-к Номер провадження 11-кп/786/631/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000105, за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працює за домовленістю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.06.1999 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України в редакції 1960 року на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 29.03.2000 року за постановою Прилукськогоміськсуду Чернігівської області від 29.03.2000 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 12 днів;

-18.11.2002 року Деснянським районним судом м. Чернігова, за ч.5 ст.185 ч.5, ч.1 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі; звільнений 15.12.2009 року за постановою Дзержинського райсуду м. Харкова від 07.12.2009 року умовно-достроково на 6 місяців;

-02.02.2012 року Автозаводським райсудом м. Кременчука Полтавської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі; звільнений 04.06.2014 року за постановою Крюківського райсуду м. Кременчука Полтавської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік, 2 міс.22 дні;
визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з 18.06.2015 року, взявши його під варту в залі суду негайно. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування під вартою в ІТТ КМВ УМВС України в Полтавській області з 12.12.2014 року по 15.12.2014 року включно, утримання під вартою за іншими кримінальними провадженнями в СІЗО УМВС України в Полтавській області з 20.02.2015 року по 17.06.2015 року включно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1900 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди, а загалом 2900 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 28.11.2014 року приблизно 01 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд.7 по вул. Гвардійській в м. Кременчуці, шляхом вільного доступу, вибивши за допомогою викрутки скло заднього правого вікна задніх правих пасажирських дверей автомобіля марки «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого біля будинку, таємно викрав шкіряну сумку «Мокко» вартістю 800 грн., що належала потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав йому матеріальної шкоди.

08.01.2015 року приблизно 05 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, вибивши за допомогою викрутки скло переднього лівого вікна передніх водійських дверей автомобіля марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_2 , припаркованого біля будинку, таємно викрав з автомобіля відео реєстратор «Diqital PCR-310» с/н 120706260, вартістю 1000 грн. та навігатор «Pioner PI» с/н 5917ВТ вартістю 700 грн., що належали потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав йому матеріальної шкоди на загальну суму 1700 грн.

Не погодившись з вироком суду, заступник прокурора Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку місцевого суду у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме незастосуванням закону, який підлягав застосуванню при призначенні покарання.

Вказує, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 безпідставно не застосовані положення ч.4 ст. 70 КК України, оскільки останній вчинив злочини щодо потерпілих до постановлення попередніх вироків.

Також, на думку прокурора, судом призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

З огляду на це, заступник прокурора просить скасувати вирок суду та ухвалити вирок, засудивши ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ід 15.05.2015 року.

Вважати ОСОБА_8 остаточно засудженим до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав подану апеляційну скаргу в частині не призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, вислухавши заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_8 в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні даних крадіжок, передбачених ч.2 ст.185 КК України, є доведеною і ніким не оспорюється.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, який щиро кається, має на утриманні малолітнього сина, частково відшкодував заподіяну шкоду, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання ОСОБА_8 призначене в межах санкції даної статті і підстав для його зміни не вбачається.

Що стосується непризначення судом першої інстанції покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, то як було встановлено в апеляційній інстанції зі слів захисника, вирок від 03.06.2015 року Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, яким було засуджено ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, ст. 395, ст.ст. 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі апеляційним судом Кіровоградської області скасований.

Вирок від 15.05.2015 року Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області, яким ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст. 185, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на час постановлення вироку, що переглядається, не вступив в законну силу та оскаржувався в апеляційному суді, а тому обвинуваченому і не призначалось покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

За даними Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області, в провадженні суду перебуває ще одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 №0000065, при розгляді якого і повинно бути призначено обвинуваченому остаточне покарання.

Окрім того згідно п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Отже на підставі викладеного, підстав для зміни вироку чи постановлення нового вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 червня 2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4