Справа № 362/6195/15-к
Провадження № 1-кп/362/276/15
ВИРОК
Іменем України

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , учня 1 курсу КЗ КОР «Васильківський професійний ліцей», раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25 травня 2015 року близько 20 години ОСОБА_7 на своєму власному велосипеді приїхав до місця проживання свого товариша малолітнього ОСОБА_9 , 2002 р.н., який проживає по АДРЕСА_2 . Через деякий час до них також приєднався неповнолітній ОСОБА_10 .В ході спілкування неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішили їхати до в/м 21 в с. Данилівка , щоб пограти у футбол. Перебуваючи на спортивному майданчику поряд з в/м 21 в АДРЕСА_1 неповнолітні грали у футбол та вели розмову про те, що у ОСОБА_9 відсутній власний велосипед, на якому він може кататись разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
В цей час у ОСОБА_7 виник намір на таємне викрадення чужого майна , а саме : дитячого велосипеду , який він в подальшому планував подарувати ОСОБА_9 .Далі, розраховуючи на те, що мешканці будинку АДРЕСА_3 можуть залишати свої велосипеди в під,їздах будинку, куди мається вільний доступ , неповнолітній ОСОБА_7 , не повідомляючи про свій намір товаришам, але попрохавши їх почекати на нього, рушив в напрямку вищевказаного будинку . Далі, реалізуючи свій злочинний намір та користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 зайшов до під,їзду вищевказаного багатоповерхового будинку, де під сходами знаходився різнокольоровий дитячий велосипед марки «АРДІС- ТОТЕМ 20», який належить мешканцю даного будинку ОСОБА_11 , та який він купував для свого сина в 2014 році за 2000 грн., та викотив даний велосипед на вулицю.
Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, у зв,язку з чим причинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про допит в якості свідка законного представника обвинуваченого , проти чого інші учасники процесу не заперечили.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю, і суду пояснив, що проживає разом з братами, матері,ю та вітчимом. Закінчив 9 класів Данилівської ЗОШ і в даний час навчається на 1 курсі Васильківського професійного ліцею. В школі навчався нормально, нарікань на поведінку не мав.
В той день він зустрівся із своїми товаришами - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . До ОСОБА_14 він разом з ОСОБА_15 приїхали на своїх велосипедах. У ОСОБА_14 велосипеду не було, виникла про це розмова, і коли вони приїхали гуляти в район військового містечка, він вирішив достати велосипед для ОСОБА_14 і подарувати йому. Не повідомляючи про свої наміри, він сказав хлопцям чекати його неподалік будинку, а сам пішов в під,їзд будинку АДРЕСА_4 на території військового містечка, подивитись чи не залишив хтось свій велосипед на сходовому майданчику. І під сходами в під`їзді зразу побачив дитячий велосипед., чорно-зеленого кольору марки «Ардіс». Викотивши його, він так і поїхав на ньому разом з хлопцями додому. Звідки взяв велосипед, хлопцям не повідомляв,. Коли приїхали в с. Данилівка, він передав велосипед ОСОБА_16 . Через днів 5 до нього прийшли працівники міліції, які розпитували про викрадений велосипед і він зізнався. Додатково пояснив, що наступного дня після крадіжки за місцем проживання ОСОБА_14 разом з останнім вони почали перефарбовувати велосипед : зелений колір на жовтий. В скоєному розкаюється., просто хотів подарувати велосипед товаришу. Просить його суворо не карати, подібного більше не повториться.
Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого стверджується показанням потерпілого, свідків, та письмовими документами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні:
Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що в той день його шестирічний син ввечері катався біля будинку на велосипеді, залишив його під сходами у під,їзді, а він в цей час, перебував у квартирі, вишукуючи місце на балконі, щоб помістити там велосипед. Коли спустився на перший поверх, виявив, що велосипед відсутній. Але мав надію, що його сховав хтось із сусідів. Коли вранці з,ясувалось, що це не так, звернувся з заявою до міліції.. Через кілька днів велосипед йому було повернути працівниками міліції. Обвинувачений з батьком вибачився перед ним. Претензій він до обвинуваченого не має.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачений є її середнім сином від першого шлюбу, а взагалі в неї троє синів. Відносини в сім,ї нормальні. До останнього часу вона працювала на Кожухівській птахофабриці, син в усьому їй допомагає. У вихідні та на канікулах підробляє, і такого вчинку від нього вони з чоловіком не чекали. В школі син навчався посередньо, але нарікань на його поведінку не було. Сам виявив бажання продовжувати навчання у Васильківському ліцеї. На обліку в КМСД ніколи не перебував. Перед потерпілим вони вибачились. Свій вчинок син пояснив тим, що хотів подарувати велосипед товаришу. Але вважає, що зможе в подальшому контролювати його поведінку, і не допустить подібного, тому просить сина суворо не карати.
Свідок неповнолітній ОСОБА_17 , допитаний в присутності матері - ОСОБА_18 суду пояснив, що ОСОБА_19 його товариш. В той день ОСОБА_19 разом з ОСОБА_13 на велосипедах приїхали до нього, запросили погуляти, а він поскаржився, що в нього велосипеду немає. Коли вони вже гуляли в районі військового містечка, куди достались втрьох на велосипедах, ОСОБА_19 попросив їх зачекати, а сам пішов. Повернувся він з дитячим велосипедом, звідки він його взяв, вони не запитували. А коли повернулись додому вже на трьох велосипедах, ОСОБА_19 подарував велосипед йому. Велосипед він поставив в гараж, і він був у нього до того часу, поки через кілька днів не прийшли працівники міліції і не вилучили його. Батьки велосипеда не бачили, бо він стояв за дошками, а він нічого про нього не повідомляв.
Свідок неповнолітній ОСОБА_10 , допитаний в присутності матері - ОСОБА_20 , суду пояснив, що товаришує з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .В той день, в травні місяці , вони зустрілись у ОСОБА_14 , приїхали до нього на велосипедах, і коли ОСОБА_23 запропонував поїхати до військового містечка погуляти, ОСОБА_24 сказав, що йому ні на чому їхати, оскільки велосипеда в нього не було. Але вони поїхали до військового містечка, і вже там, ОСОБА_19 сказав їм почекати його, а сам десь пішов. Приїхав він вже до них на дитячому велосипеді чорно-зеленого кольору. Де він взяв велосипед, він їм не пояснював. Коли приїхали в Данилівку, ОСОБА_19 віддав велосипед ОСОБА_25 , і сказав, що прийде до нього наступного дня. Коли він (свідок) наступного дня прийшов до ОСОБА_14 , ОСОБА_24 разом з ОСОБА_26 перефарбовували велосипед: із зеленого в жовтий. А через кілька днів до них приїхали працівники міліції, і він тоді дізнався. що велосипед ОСОБА_19 вкрав., але їм він про це не казав.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження::
- протокол огляду місця події від 08.06.15 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого зафіксовано, розташування місця на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де стояв викрадений велосипед / а.с. 25-27 /
- протокол огляду місця події від 31.05.15 року з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що біля паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем проживання свідка ОСОБА_14 , оглядався велосипед «Ардіс Тотем» , кермо та сидіння чорного кольору, рама - жовтого кольору, колеса - жовто-зеленого кольору. Окремо від велосипеда лежать два крила чорно-жовтого кольору, кріплення багажника чорного кольору, пластмасовий диск з написом`Тотем»./ а.с.28-30/
- протокол проведення слідчого експерименту, з ілюстративною таблицею, під час якого обвинувачений ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_5 показав та розповів обставини вчинення ним крадіжки велосипеда з під,їзду будинку АДРЕСА_4 /а.с. 49-55/;
- розписка потерпілого ОСОБА_11 , про отримання від працівників міліції велосипеду марки «Ардіс 20 Тотем» / а.с. 31 /
- довідка ТОВ`Господар» про вартість велосипеда «Ардіс-Тотем» станом на 02.06.2015 року , що становить 2000 грн. / а.с. 32/
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що засвідчує його неповнолітній вік / а.с. 38 /
- акт перевірки житлових умов неповнолітнього, з якого вбачається. що останній проживає в будинку разом з вітчимом, матір,ю, братами, дідом та бабою / а.с. 44 /
- довідка Калинівської амбулаторії про те, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку не знаходиться / а.с. 45 /

За таких обставин суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_27 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_7 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, що відноситься відповідно до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості , обставини його вчинення, мотив , характер діяння , форму і ступінь вини , відсутність тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченого, наявність пом,якшуючих і відсутність обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відповідно до витягу з бази даних УІАЗ / а.с. 39 /, за місцем проживання характеризується посередньо /а.с.40/, за місцем навчання у школі характеризується як працьовитий, доброзичливий, але такий, що легко піддається негативному впливу, при цьому визнає свої помилки /а.с. 41/, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває / а.с.42,43 /, не перебуває на обліках в Службі в справах дітей та сім,ї як дитина , що опинилась в складаних життєвих обставинах, в Центрі соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Васильківської районної державної адміністрації та в КМСД / а.с.46,47,48/.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, скоєння злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості ,особи обвинуваченого, його посередньої характеристики за місцем проживання , молодого віку, відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі, відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, та ст. 102 КК України.
Але враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого, мотиви скоєння злочину,його щире каяття, перше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без реального відбування покарання і вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75, 104 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.
Долю речового доказу вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного,керуючись ст.ст. , 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,104 , 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 1/один/ рік , зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом.
Іспитовий строк обвинуваченим ОСОБА_7 обчислювати з моменту постановлення вироку 01 жовтня 2015 року.
Речовий доказ: велосипед марки «Ардіс Тотем», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_7 , законному представнику і прокурору.
Суддя ОСОБА_28