Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України м. Києва ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 04.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва про надання тимчасового доступу до документів, стосовно інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо у період вчинення кримінального правопорушення (злочину), у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у вказаному провадженні.
У судовому засіданні, слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 4 ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.
Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.
У випадку необхідності отримання інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, становить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Як убачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 03.01.2014 року приблизно о 22 год. 20 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , чим завдав йому фізичного болю. У ході досудового розслідування було допитано учасників конфлікту та свідків, однак усі особи дають різмі між собою за змістом покази.
Дана обставини, на думку автора клопотання підтверджує необхідність надання тимчасового доступу з метою встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України у даному провадження та виконання завдань КПК України визначних статтею 2 Кодексу.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при при вирішенні питання надання тимчасового доступу до речей і документів (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Так, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 5 та ч. 6 ст. 163 КПК України).
У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Однак, у судовому засіданні органом досудового розслідування не було доведено, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
При цьому, ч. 6 ст. 132 КПК України регламентовано, що до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
З наявного у суді клопотання слідує, що воне було подане стороною обвинувачення, а саме слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_7 .
Однак, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що прокурор ОСОБА_8 .
Відповідно до норм ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено, що прокурор ОСОБА_9 , у відповідності до норм ст.ст. 36-37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання, у супереч положень КПК України не погоджене прокурором, що прямо суперечить нормам кримінально процесуального законодавства.
В свою чергу, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення зазначаючи необхідність про надання інформації стосовно абонентського номеру за певний період часу, вказує останній (номер абонента) у форматі, який не відповідає міжнародному, тобто суперечить Національному плану нумерації України та п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України.
Крім того, ч. 1 ст. 15 КПК України та ст. 12 Загальної декларації прав людини передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя.
Згідно із ч. 4 ст. 258 КПК України, втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкуванню мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним.
При цьому, враховуючи, на підставі ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, під втручанням у особисте (приватне) життя доцільно розуміти в тому числі порушення таємниці телефонних розмов. Кожна людина має право на захист законом від подібних втручань чи посягань.
Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також проголошує право особи на приватність та зазначає, що "кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції".
Долучені ж до клопотання копії матеріалів не завірено належним чином, а саме у відповідності до положень КПК України та пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у супереч вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано ґрунтовних доказів, які дають змогу прийти до висновку що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а тому у його задоволенні слід відмовити, адже наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України м. Києва ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 04.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1