УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 та обгрунтоване тим, що органом досудового розслідування проводиться розслідування у вказаному провадженні, в ході якого встановлено, що службові особи згідно наказу тимчасової адміністрації ПАТ БАНК КАМБІО №83 від 25.12.2014р., виданого на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ БАНК КАМБІО, ОСОБА_6 приступив до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ БАНК КАМБІО з 25.12.2014 р. У зв`язку з неплатоспроможністю банку та запровадження процедури тимчасової адміністрації з подальшою ліквідацією, згідно наказу тимчасової адміністрації ПАТ БАНК КАМБІО №38 від 09.12.2014 р. була проведена інвентаризація основних засобів, товарно-матеріальних цінностей з метою виявлення фактичної наявності майна станом на 05.12.2014 під час якої було виявлено нестачу транспортних засобів які знаходились у тимчасовому користуванні працівників банку. Таким чином встановлено, що колишні працівники ПАТ БАНК КАМБІО ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , скориставшись моментом привласнили собі службові автомобілі а саме: автомобіль ToyotaLandCruiser 200 VX 4.5L, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 ; автомобіль ChevroletAveo, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, номер НОМЕР_4 ; автомобіль SuzukiGrandVitara 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , сірого кольору, номер НОМЕР_6 ; автомобіль ToyotaLandCruiserPrado 120 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_8 ; автомобіль SkodaSuperB 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , сірого кольору, номер НОМЕР_10 ; автомобіль ChevroletAveo, 2011року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 , синього кольору, номер НОМЕР_12 . Під час допиту ОСОБА_6 пояснив, щозазначеним посадовим особам банку було запропоновано повернути закріплені за ними автомобілі, у зв`язку з припиненням їх повноважень. При неодноразових телефонних розмовах від повернення автомобілів зазначені особи відмовились. У січні 2015 р. ОСОБА_6 були повторно запрошені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_11 проігнорував запрошення та не з`явився до банку. Після розмови з ОСОБА_9 автомобілі повернуті так і не були. Згідно пояснення водія господарського відділу СУСБ ОСОБА_8 від 15.01.2015року, де знаходиться закріплений за ним автомобіль TOYOTALANDCRUISER 200, реєстраційний № НОМЕР_1 , ключі та документи від нього поверенути відмовився. На неодноразові телефонні дзвінкивище зазначені особи не відповідають. 02.03.2015 р. згідно рішення №46 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ БАНК КАМБІО. Радника Голови Правління ОСОБА_7 та водія господарського відділу СУСБ ОСОБА_8 наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ БАНК КАМБІО № 77 та № 78 від 06.04.2015 звільнено за прогули без поважних причин в період з 04.12.2014 року по 06.04.2015 року.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.
У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просив задовольнити.
У судове засідання інші учасники процесу визначені ч. 1 ст. 172 КПК України, не з`явилися, однак слідчий суддя, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 та ст.ст. 22, 26 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутність останніх.
Тож, слідчий суддя, дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України, кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного і перебувають у нього з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном може бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 ст. 167 КПК України.
Клопотання органу досудового розслідування відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главами 16, 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛвстановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, безпосередньо п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосовути найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб шляхом заборони розпоряджатися майном.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200 VX 4.5L, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 ; автомобіль Chevrolet Aveo, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_13 ; автомобіль Suzuki Grand Vitara 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_14 ; автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 120 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_8 ; автомобіль Skoda Super B 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_15 ; автомобіль Chevrolet Aveo, 2011року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_16 , заборонивши викорситовувати та розпоряджатися останніми.
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 .
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Копія ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1