Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9639/15-к
У Х В А Л А

23 жовтня 2015 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

За участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000406, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця,громадянина України,освіта вища, працюючого директором ПП «ГАЗ Сервіс-2005» , зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , інвалід 1 (перша)«А» , депутат Смілянської міської ради Черкаської області V1 скликання , не судимого -,
ВСТАНОВИВ:
Начальник відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 вказуючи на те, що СУ УМВС України в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000406 від 28.09.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, протягом жовтня 2015 року під час особистих зустрічей із ОСОБА_6 , який представляє за довіреністю інтереси фермерського господарства «Агрофірма «Базис», представившись йому довіреною особою службових осіб Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, підбурював останнього шляхом переконання у необхідності надання неправомірної вигоди в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США начальнику Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області ОСОБА_7 за видачу ним наказу та нотаріально завіреного доручення на ім`я начальника відділу Держгеокадастру в Христинівському районі щодо внесення змін до договору оренди в частині продовження до 15 років строку оренди земельних ділянок державної форми власності, які орендує фермерське господарство «Агрофірма «Базис» в адміністративних межах Христинівського району Черкаської області загальною площею 75га, запевняючи, що лише таким способом можливо продовжити строки дії договорів оренди земельних ділянок. При цьому передача грошових коштів в сумі 15000 (п`ятнадцяти тисяч) доларів США в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 повинна була відбутися виключно через ОСОБА_5 до видачі відповідних документів ОСОБА_7 .

Схиливши ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди начальнику Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області ОСОБА_7 в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та отримавши від нього згоду на вчинення вказаних дій, ОСОБА_5 21 жовтня 2015 року приблизно о 13 годині 20 хвилин за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , зустрівся з ним в м. Сміла Черкаської області поблизу магазину «Україна» і в подальшому на автомобілі «Мерседес-Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_6 до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де, завівши ОСОБА_6 в гаражне приміщення вказаного домоволодіння, одержав від нього грошові кошти в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що станом на 21 жовтня 2015 року згідно з офіційним курсом валют Національного банку України еквівалентно 329 833 грн., для подальшої передачі їх начальнику Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області ОСОБА_7 за видачу ним наказу та нотаріально завіреного доручення на ім`я начальника відділу Держгеокадастру в Христинівському районі щодо внесення змін до договору оренди в частині продовження до 15 років строку оренди земельних ділянок державної форми власності, які орендує фермерське господарство «Агрофірма «Базис» в адміністративних межах Христинівського району Черкаської області загальною площею 75га.

ОСОБА_5 21.10.2015 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.10.2015 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даній стадії досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_6 від 28.09.2015, поданої до Управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Черкаській області, про неправомірні дії службових осіб Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, направлені на вимагання та одержання неправомірної вигоди; показаннями свідка ОСОБА_6 щодо обставин надання грошових коштів ОСОБА_5 для подальшої їх передачі в якості неправомірної вигоди службовим особам Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області; протоколом огляду місця події від 21.10.2015, під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 15000 доларів США в гаражному приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності підозрюваному.
Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 369 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, знищити документи та інші докази, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість безперешкодно застосувати вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою схилення їх до дачі неправдивих показів, переслідуючи при цьому мету уникнення від кримінальної відповідальності та приховання можливих аналогічних фактів його злочинних діяльності.

На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави та призначити заставу в розмірі 200 мінімальних заробітних плат.

У даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У рішенні від 12 березня 2009 року в справі «Олександр Макаров проти Росії» № 152117/07 Європейський суд вказав, що «… сума застави повинна оцінуватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів… іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Так ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме Мангру проти Іспанії, Ноймайстер проти Австрії.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, а також те, що підозрюваний вчинив злочин, з корисливих мотивів та перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, то при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вказаним ризикам.

Прокурор прохала клопотання слідчого задовольнити, пославшись на тяжкість злочину,скоєння злочину у співучасті, обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можливості переховуватися підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Адвокат підозрюваного не заперечував щодо застосування запобіжного заходу до підозрюваного, але вказав на суворість даного виду запобіжного заходу так, як його підзахисний є інвалідом загального захворювання 1-ї групи і хворіє на ряд хронічних захворювань ,в тому числі онкологічних,а саме мелодиспластичний синдром з еозінофілією,вторинна анемія середньої тяжкості,тромбоцитопенія,хронічне захворювання нирок ст.1,хронічний гепатит в стані ремісії. Також зазначив шо була проведена операція по транспплатації кістного мозку,потребує постійного кваліфікованого медичного нагляду та прийом спеціальних ліків,постійний контроль аналізу крові 1 раз на 5-6 днів,має міцні соціальні зв`язки,є постійна робота,дружина та двоє дітей,один неповнолітній знаходиться на утриманні,характеризується позитивно,вина не доведена просив більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 21 години до 06 години та оголосив заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний підтримав думку адвоката із наведених підстав.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, доводи прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під варто., а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Крім наведеного, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним, не повинно виключно на цьому ґрунтуватися та те, що він є інвалідом загального захворювання 1-ї «А» групи і хворіє на ряд хронічних захворювань ,на утриманні має неповнолітню дитину , негативних характеризуючих даних не надано, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи особу підозрюваного та подані стороною захисту для підтвердження позитивних характеристик останнього документів, суд обумовлює необхідність застосування заборони підозрюваному залишати житло цілодобового будинок АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 182, 184, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати будинок АДРЕСА_2 цілодобово .

На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:;

1)носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 22.12.2015 року включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1