Справа №10-194/11 18.08.2011 18.08.2011 18.08.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-194/2011р. Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Войтовського С.А.

суддів Міняйло М.П., Пустовара М.Л.

за участю прокурора Коваль Н.М.

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали з питання застосування запобіжного заходу за апеляцією помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2011 року, якою у відношенні:

- ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

- відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід - у вигляді застави.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07.07.2011 року близько 14 годин 50 хвилин діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та невстановленою особою, знаходячись в приміщенні офісу ПП «Яковенко» по вул. Мельнічній,23 у м. Миколаєві, відкрито з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоровя, заволоділи грошовими коштами у сумі 300 гривень, які належать ОСОБА_6, грошовими коштами у сумі 700 гривень, які належать ОСОБА_7, а також грошовими коштами у сумі 1 350 гривень, які належать ОСОБА_8

12.07.2011 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

04.08.2011 року ОСОБА_4 в порядку ст.115 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

12.08.2011 року слідчий Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у якому посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, знаходячись на волі може продовжити злочинну діяльність, переховуватись від суда та слідства, чим буде перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі, а також для виконання процесуальний рішень досудового слідства і суду.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції у постанові послався на те, що хоч ОСОБА_4 і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проте він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, хоча офіційно не працевлаштований, але допомогає по роботі своїм батькам, які є приватними підприємцями.

З урахуванням зазначеного, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відсутності даних про те, що він ухиляється від слідства чи має намір перешкодити встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність, суд визнав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 є достатнім обрання щодо нього запобіжного заходу - у вигляді застави в сумі 17000 гривен.

В апеляції помічник прокурора Заводського району м. Миколаєва Непомняща просить постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2011 року про відмову в задоволенні подання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, а також обрання запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 17000 гривень скасувати, а матеріали повернути до Заводського районного суду м. Миколаєва для нового судового розгляду в іншому складі суду.

Посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за який законом передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є суттєвою підставою для обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_3, який вважає постанову законною і обґрунтованою, думку прокурора на підтримку апеляції, перевіривши подання та матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За вимогами ч.2 ст.148 КПК, запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у ст.148 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

У поданні і в апеляції не наведено жодних відомостей, що ОСОБА_4 може ухилитися від слідства й суду чи від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі або продовжуватиме злочинну діяльність, а також що застосування більш мяких запобіжних заходів може не забезпечити його належної процесуальної поведінки. Тому такі твердження прокурора в апеляції є лише припущенням.

Зваживши на це, суд 1-ї інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому такого суворого виду запобіжного заходу, як взяття під варту та про достатність обрання йому на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді застави, а також те, що даний вид запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обовязків та його належну поведінку.

Прийнявши рішення про відмову в обранні у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд обґрунтовано врахував, що обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, має постійне місце проживання і мешкає зі своєю родиною. Ці дані про особу обвинуваченого є вагомими і їх не спростовують дані, які наводить апелянт.

З протоколу судового засідання вбачається, що судом першої інстанції були досліджені матеріали кримінальної справи, які містять дані про стан здоровя ОСОБА_4 Рішенням Снігурівської районної призивної комісії йому була надана відстрочка від призиву в армію за станом здоровя до осені 2010 року, а потім по вказаній підставі зарахований до резерву.

На момент розгляду апеляції ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у районній лікарні з захворюванням шлунку, що підтверджується відповідною довідкою медичної установи.

Наведене вище вказує на те, що у обвинуваченого відсутні наміри ухилятися від слідства і суду чи від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжувати злочинну діяльність.

Що стосується ступеня тяжкості злочину, в якому обвинувачується

ОСОБА_4 та який відноситься до тяжких злочинів, то така обставина визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу та враховується нарівні з іншими обставинами, що характеризують особу і при відсутності підстав, передбачених ч.2 ст.148 КПК України є недостатньою для взяття особи під варту.

Таким чином, колегія суддів визнає, що постанова районного суду є законною, оскільки при судовому розгляді подання слідчого виконані вимоги ст.ст. 148-150, ст.165-2 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляцію помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2011 року у відношенні ОСОБА_4 ОСОБА_6 без зміни.

Головуючий

Судді