Справа № 314/5222/15-к
Провадження № 1-в/314/1071/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника колонії ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Закарпатська область, Тячевський район, село Лоза, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, до засудження не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1)13.11.1968 року Токмацьким районним судом Запорізької області, за ч.2 ст.142 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 23.09.1973 року по відбуттю строку покарання.

2)22.04.1974 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.196 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.10.1975 року по відбуттю строку покарання.

3)26.11.1975 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.81, ч.2 ст. 85, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ст.14 КК України лікування від наркоманії. Звільнений 26.11.1980 року по відбуттю строку покарання.

4)17.06.1983 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.81, ч.1 ст. 196, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ст.14 КК України лікування від алкоголізму. Переглянуто вирок 18.06.1987 року скоротити невідбутий строк на 1/3 частину, до відбуття 1 рік 3 місяця 29 днів. Звільнений 17.10.1988 року по відбуттю строку покарання.

5)06.04.1994 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.142 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

6)19.10.2001 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

7)08.11.2001 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений 18.08.2011 року по відбуттю строку покарання.

8)11.03.2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309, ст.75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців.

По даній справі засуджений: 07.06.2013 року вироком Токмацького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.03.2013 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 07.06.2013 року, кінець строку: 07.12.2016 року,
про умовно-дострокове звільнення,-
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання вСофіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) згідно з вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 07.06.2013 року відповідно до якого його визнано винним у скоєнні злочину, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11.03.2013 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_4 з 05.09.2013 року по 15.09.2015 року, відбував покарання в Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), з 15.09.2015 року, переведений на лікування в спеціалізовану туберкульозну лікарню при Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), відбув 2/3 частини строку покарання, за період відбування покарання за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, стягнень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Адміністрація просить суд звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково, так як вважає, що він довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого, представника адміністрації установи, думку прокурора про відсутність з його боку заперечень, щодо задоволення клопотання, вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з з 05.09.2013 року по 15.09.2015 року, відбував покарання в Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), з 15.09.2015 року, переведений на лікування в спеціалізовану туберкульозну лікарню при Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), відбув 2/3 частини строку покарання, на даний час за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення,стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує всі законні вимоги персоналу установи, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення».З згідно ст. 118 п. 5 КВК України приймає участь у безоплатній праці по роботах з благоустрою відділення і прилеглої території, та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, в скоєному злочині вину визнає, щиро розкаюється.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ :
Подання начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12.12.2012 року на невідбутий строк, що складає 1 рік 7 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

30.11.2015