Справа № 192/1240/15-к
Провадження № 1-кп/192/148/15
В И Р О К
Іменем України
"03" вересня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000470 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2015 року та № 0000514 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Аполонівка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що не працює, має середню технічну освіту, неодруженого, не є інвалідом, раніше судимого:

1.13.06.2014 року Жовтневим районним судом м Дніпропетровськ за ч.1 ст.190, ст.75, ст.76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2015 року близько 12-ї години 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи звільнений від покарання з іспитовим строком на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, знаходячись біля господарської побудови по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав металеву корморізку вартістю 250 гривень та металеву тачку вартістю 250 гривень, які знаходилися біля побудови та належать ОСОБА_6 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 09 липня 2015 року близько 12 год. прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на вхідних дверях, проник до будинку розташованого на території зазначеного домоволодіння, звідки таємно повторно викрав надувний гумовий човен вартістю 900 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чи завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Далі 06 серпня 2015 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу, шляхом демонтажу таємно повторно викрав металеві ворота з приміщення гаражу, вартістю 650 грн., що належать ОСОБА_8 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чи завдав потерпілому шкоду на суму 650 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Пояснив, що 28 червня 2015 року близько 12 год., він проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , і побачив металеву корморізку та тачку, в нього виник умисел викрасти дане майно, забравши його він здав це майно і отримав за нього 124 грн.

09 липня 2015 року близько 12 год., він також проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , зайшовши на територію домоволодіння він проник до будинку і побачив там надувний човен, який вирішив викрасти, після чого він забрав човен, до себе до дому, використовував його особисто, а потім продав за 80 грн.

06 серпня 2015 року близько 16 год. 30 хв. він проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , який повідомляв йому, що хоче продати свої металеві ворота, не спитавши дозволу у потерпілого він забрав ці ворота і розпорядився ними на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Враховуючи, що бути присутнім під час судового розгляду, це право потерпілого, тому суд ухвалив, розглядати справу у його відсутність.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, згідно письмових заяв просили справу розглядати у їх відсутність (Т.1 а.с. 13, Т.2 а.с. 24).

Оскільки обставини кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим та інших доказів по справі, окрім відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 по епізодам викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 , кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно поєднане з проникненням у житло.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжує покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання за ч. 2 ст. 185 КК України не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При цьому при призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачений ч. 1 ст. 70 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, встановленого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року, тому, у відповідність до ст. 78 КК України, суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, слід керуватись ч. 1 ст. 71 КК України, та частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року, при цьому при частковому складанні покарань керуватись правилами передбаченими пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначив покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 13 червня 2014 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року, вважати продовженим до набрання вироку законної сили.
Строк покарання ОСОБА_5 , рахувати з моменту його фактичного виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1