Бережанський районний суд Тернопільської області
22 грудня 2010 року Бережанський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого - судді Крамара В.М.
секретаря Осадці М.Ю.
з участю прокурора Музички Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, судимого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбув 29 листопада 2010 року,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,
ОСОБА_1 ухилявся від відбування від покарання у виді громадських робіт.
Злочини скоєно за таких обставин.
19 липня 2010 року ОСОБА_1 засуджений Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3, ст. 69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.
12 серпня 2010 року засуджений ОСОБА_1 був ознайомлений працівниками кримінально-виконавчої інспекції з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також ОСОБА_1С, отримав направлення для відбування покарання у вигляді громадських робіт в Підвисоцьку сільську раду Бережанського р-ну.
Із довідки голови Підвисоцької сільської ради за вих. № 101 від 24.09.2010 року встановлено, що ОСОБА_1 22.09.2010 року, 23.09.2010 року та 24.09.2010 року не вийшов на роботу для відбування покарання у виді громадських робіт та був відсутній на території Підвисоцької сільської ради.
За викликом, який був направлений кримінально-виконавчою інспекцією за вих. № 1552 від 27.09.2010 року засуджений ОСОБА_1С, не з'явився, чим порушив умови відбування покарання. З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1С, 21.09.2010 року поїхав на роботу у Російську Федерацію, а тому не з'являвся для відбуття покарання у виді громадських робіт.
11 жовтня 2010 року начальник Бережанського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_3 звернувся в районну прокуратуру з поданням про притягнення ОСОБА_1 кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що він дійсно з 21.09.2010 року по 11 жовтня 2010 року не відбував громадські роботи, які йому було призначено вироком суду та кримінально-виконавчою інспекцією без поважних на це причин, оскільки 21.09.2010 року виїхав на заробітки в Російську Федерацію і повернувся з заробітків 11 жовтня 2010 року і одразу ж зявився в кримінально-виконавчу службу, та пояснив причини відсутності за місцем проживання. Призначене покарання за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області відбув повністю, так як частину громадських робіт відбув до виїзду в Російську Федерацію, а решту після приїзду із заробітків, частин вказане підтверджується табелями виходу на роботу та інформацією щодо відпрацьованих ним годин за серпень, вересень, жовтень, листопад 2010 року.
Підсудний ОСОБА_1 у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Крім власного визнання вини, підсудний повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні злочину, згідно пред'явленого обвинувачення за ст. 389 ч. 2 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та його особу у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України: те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання.
Щире каяття підсудного ОСОБА_1 у вчиненому, його активне сприяння розкриттю злочину, те, що він відбув покарання, призначене вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, суд визнає за помякшуючі його покарання обставини.
Повторне вчинення злочину ОСОБА_1 суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, так як повторне вчинення злочину є обовязковою умовою відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
З урахуванням обставин, які помякшують покарання підсудного та його особи, суд вважає за необхідне обрати щодо останнього покарання у виді обмеження волі, застосувавши до підсудного ОСОБА_1 ст. ст. 75, 77 Кримінального кодексу України,звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог п. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_1 обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді обмеження волі терміном на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до вимог п. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.
На вирок можуть бути подані апеляції в апеляційний суд Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.
Суддя: