№1-кс/263/4744/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року місто Маріуполь

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Ковтуненко В.О., при секретарі Момот А.М., за участю прокурора Бєлкіна Ю.Г., слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області Заїки В.В., адвоката Кравчук Л.Є. розглянувши матеріали клопотання представника ТОВ «Надраснаб» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 23.08.2015 року, за ознаками правопорушення, передбаченого ст.332-1 ч.2 КК України.

Відповідно до Витягу з ЄРДР: 21.08.2015 року о 22 годині 15 хвилин прикордонним загоном ДПС України між КрП «Солодке» та блокпостом першої лінії зіткнення «Березове» на виїзді з підконтрольної території України в об’їзд КрП «Солодке» на ґрунтовій дорозі в напрямку лінії розмежування затримано автомобіль типу вантажний фургон марки «Мерседес Бенс», д.н.з. АН 4261МН, під керуванням громадянина України Саранчука О.В., у супроводі громадянок України Найдук Д.В. та Лук’яненко О.М. Автомобіль був завантажений кондитерськими виробами, канцелярськими товарами та запасними частинами до промислових механізмів, запакованими у різні пакунки (коробки). Вказаний вантаж не був оформлений згідно вимог Тимчасового Порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2015 року було накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події.

02.09.2015 року до суду надійшло клопотання директора ТОВ «Надраснаб» Петренко Ю.В. про скасування арешту, накладеного на майно підприємства, а саме: 17 рулонів сирої гуми; 10 мішків сальникової набивки; зубок металевий в кількості 1035 шт.; шип металевий в кількості 44 шт.; пружини металеві в кількості 3 шт.; замки металеві в кількості 8 шт.; втулки металеві сріблястого кольору в кількості 4 шт.; сканер торгівельний з обладнанням 1 шт.; 1 упаковка пружинок; мікросхеми електронні 10 шт.; електронно-механічні пристрої 2 шт. В обґрунтування вимог зазначено, що вказані товари на підставі договору №65/07 від 06.07.2015 року мали бути поставлено ДП «Шахта Південнодонбаська №3», що підтверджено товарно-транспортними накладними від 21.08.2015 року.

У судовому засіданні представник заявника підтримала доводи скарги. Додатково пояснила, що фабула кримінального правопорушення не відповідає фактичними обставинам, оскільки автомобіль знаходився на території, яка підконтрольна Україні, а товар мав бути поставлений на шахту в місто Вугледар, яке також підконтрольне Україні. На час вилучення майна у водія не було документів на підтвердження власника майна, але в даний час арешт майна спричиняє шкоду його власникам.

Прокурор та слідчий заперечували проти клопотання, оскільки ТОВ «Надраснаб» не надало документів на підтвердження придбання товару та щодо обставин його перевезення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та дослідивши надані матеріали, прийшов до наступного.

Арешт майна, відповідно до п.7 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу.

На вилучене майно було накладено арешт, оскільки воно є предметом злочину, його власник не був встановлений. Також вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Суд вважає, що на час розгляду даного клопотання заявником не надано достатніх доказів щодо наявності в нього права власності на арештоване майно, в зв’язку з чим у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно слід відмовити.

З огляду на положення статей 98-100 КПК України щодо зберігання речових доказів, відомості про яке суду не надано, суд вважає за необхідне зобов’язати слідчого вирішити питання про визначення особи та місця зберігання майна, право власності на яке доводить ТОВ «Надраснаб».

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ТОВ «Надраснаб» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.08.2015 року по кримінальному провадженню №0000360.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.О. Ковтуненко