Справа № 591/7533/15-к
Провадження № 1-кс/591/2048/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000057 від 16.09.2014 року про відсторонення від посади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч.1 ст. 364, ч.3 ст.27 ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про відсторонення від посади начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000057 від 16.09.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч.1 ст. 364, ч.3 ст.27 ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 396 КК України, зокрема за обгрунтованою підозрою ОСОБА_4 у наступному: а саме, що він, обіймаючи посаду начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області, знаючи про те, що на території м. Суми в районі вул. Рубіжна за Цукрово-рафінадним заводом на березі р. Псел невстановленими особами здійснюється незаконне, без відповідних дозвільних документів, видобування корисних копалин піску, а його знайомий ОСОБА_6 володіє достовірною інформацією про те, коли саме і хто саме здійснює таке незаконне видобування корисних копалин, діючи в інтересах третіх осіб свого товариша ОСОБА_6 та осіб, які незаконно видобували корисні копалини у м. Суми в районі вул. Рубіжна за Цукрово-рафінадним заводом на березі р. Псел, з метою отримання ними неправомірної вигоди у вигляді протиправного доходу від реалізації незаконно видобутого піску, зловживаючи своюм службовим становищем, не вживав жодних заходів щодо припинення вказаних злочинних дій, які завдають шкоди навколишньому природному середовищу, а, натомість, незаконно розголошував ОСОБА_6 інформацію, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, тим самим сприяючи вчиненню продовжуваного кримінального правопорушення, надаючи можливість особам, які його вчиняють, сховатися від працівників правоохоронних органів та приховати сліди злочину, а також 27.12.2014 року втрутився в діяльність чергового Сумського МВ ОСОБА_7 , як працівника правоохоронного органу, шляхом надання останньому незаконного наказу не направляти негайно після отримання повідомлення слідчо-оперативну групу Сумського МВ на місце події; крім того ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, обіймаючи посаду начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області вчинив дії, спрямовані на приховування особливо тяжкого злочину, а саме, переслідуючи мету уникнення виконання обов`язків, покладених законом на працівників міліції, та приховування від обліку і реєстрації злочинів, що вчинені на території м. Суми, бажаючи створити уяву про належний стан профілактики тяжких та особливо тяжких злочинів і, відповідно, належне виконання ним службових обов`язків шляхом укриття злочинів, 30.12.2014 року після отримання інформації про надходження оператору лінії «102» Сумського МВ УМВС України в Сумській області повідомлення від чергового СФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» ОСОБА_8 про те, що по проспекту Шевченка, 7, в м. Суми, у магазині «Продукти» невідома особа погрожувала продавцю предметом, схожим на пістолет, при цьому забрала 20 гривень та зникла з місця злочину, у зв`язку з небажанням активно працювати у передсвяткові дні та особисто виїздити на місце події і організовувати роботу з розкриття злочину, надав незаконний наказ черговому ЧЧ Сумського МВ ОСОБА_9 не спрямовувати до чергової частини УМВС України в Сумській області спецповідомлення про злочин, яке передбачене Інструкцією № 940, не доповідати у будь-якій формі керівництву УМВС України в Сумській області про дану подію та укрити факт вчинення на території м. Суми 30.12.2014 особливо тяжкого злочину розбою, вчинений з проникненням до іншого приміщення та із застосуванням вогнепальної зброї та зателефонував начальнику СДСБЕЗ Сумського МВ ОСОБА_10 , після чого надав йому незаконний наказ поспілкуватись із ОСОБА_11 , використовуючи особисте знайомство з ним, таким чином, щоб той не писав заяву до Сумського МВ про вчинений у його магазині розбій, а пізніше знову зателефонував ОСОБА_10 та надав тому незаконний наказ використовуючи особисте знайомство з ОСОБА_11 умовити його не повідомляти офіційно до органів внутрішніх справ навіть про вчинення 30.12.2014 у його магазині крадіжки, що дозволить взагалі не вносити до ЄРДР відповідні відомості про вчинене там кримінальне правопорушення та забезпечить таким чином приховання злочинця і слідів злочину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів, за якими законом передбачене покарання у виді реального позбавлення волі та позбавлення права обіймати певні посади, не визнав підозру та заперечив факти зазначені в підозрі, може продовжувати незаконні, протиправні дії направлені на укриття злочинів та надання незаконних вказівок підлеглим працівникам, може здійснювати тиск на своїх колишніх підлеглих працівників Сумського МВ УМВС України в Сумській області, які проходять в даному провадженні в якості свідків, має спеціальне звання полковник міліції і посаду вищу ніж у потерпілих, які продовжують працювати в органах внутрішніх справ, слідчий вважає, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді начальника Конотопського міського відділу (з обслуговування міста Конотоп та Конотопського району) УМВС України в Сумській області, використовуючи владні повноваження, розуміючи невідворотність та суворість покарання, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому просить відсторонити його від посади начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, наведених в ньому.

Захисник заперечив проти вказаного клопотання, пояснив, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що станом на час розгляду клопотання його підзахисний дійсно обіймає посаду начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області, враховуючи зокрема набрання чинності ЗУ „Про Національну поліцію, вважає, що відсутні вагомі докази вини його підзахисного у вчиненні інкримінованих злочинів, також вважає, що надана до клопотання роздруківка розмов не є належним доказом, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів документа, не зрозуміло коли і як вона отримана, до якого протоколу є додатком. Крім того зазначив, що на місце вчинення злочину виїзджав слідчий, який є самостійною процесуальною фігурою, який повинен був здійснювати належну кваліфікацію вчиненого.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази подані сторонами, слідчий суддя суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 2015 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».

На думку слідчого судді, слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин, зокрема з протоколів допитів потерпілого ОСОБА_7 (а.с.23-25), свідка ОСОБА_12 (а.с.26-30) в та копій письмових доказів (а.с. 11-12, 21-22).

В той же час суд критично відноситься до роздруківки розмов (а.с. 13-20), оскільки вона не містить всіх необхідних реквізитів документа, відсутні відомості про те, коли, ким і як вона отримана, до якого протоколу є додатком.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

Враховуючи в сукупності надані стороною обвинувачення матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим не було надано істотно вагомих доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів, достатніх для відсторонення ОСОБА_4 від посади, враховуючи зокрема те, що потерпілий ОСОБА_7 є певною мірою зацікавлена особа, показання якої підлягають оцінці в сукупності з іншими доказами, а надана роздруківка розмов не містить необхідних реквізитів.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Пунктом 2 ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

Фактично клопотання обґрунтовується лише можливістю впливу на свідків по кримінальному провадженню та можливістю продовжити вчиняти злочини, проте з такими доводами сторони обвинувачення погодитись не можна з наступних підстав.

Твердження слідчого, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти злочини грунтується на припущенні і не підтверджено доказами.

Також в самому клопотанні не зазначено, на покази яких саме конкретно свідків може вплинути ОСОБА_4 , не надано доказів про те, що ОСОБА_4 намагався вплинути на свідків чи потерпілих або іншим чином незаконно вплинути на хід досудового розслідування.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які були вчинені на території м. Суми, коли він працював начальником Сумського МВ УМВС України в Сумській області, та всі свідки і потерпілі проживають на території м. Суми, а які є службовими особами, також працюють в Сумському МВ УМВС України в Сумській області. В той же час станом на час розгляду клопотання підозрюваний обіймає посаду начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області, тобто підрозділу, який обслуговує іншу територію, ніж було вчинено злочини, а відповідно службові особи Сумського МВ не підпорядковуються йому.

Враховуючи викладене відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 , використовуючи повноваження начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області, може впливати на свідків, оскільки вони не є підпорядкованими йому особами та проживають на іншій території, ніж та, що обслуговується Конотопським МВ.

Крім того суд враховує, що 07.11.2015 року набрав чинності ЗУ „Про Національну поліцію, згідно з п. 5 розділу ХІ якого ЗУ „Про міліцію втратив чинність, а згідно з п. 8 розділу ХІ якого з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Тому ОСОБА_4 вважається таким, що попереджений про майбутнє звільнення через скорочення штатів, та, обіймаючи посаду начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області, не має повноважень, передбачених ЗУ „Про міліцію, в зв`язку з втратою чинності останнім.

Тому, враховуючи зазначені обставини, ступінь вагомості доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення, відсутність фактів незаконного впливу ОСОБА_4 на хід досудового розслідування, набранням чинності ЗУ „Про Національну поліцію, слідчий суддя вважає, що відповідно до п.п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України слідчим та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 154-157 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про відсторонення від посади начальника Конотопського міського відділу УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту вручення її підозрюваному, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1