АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 619/219/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1688/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.2, 3 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 29.11.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296 КК України, до 4 років позбавлення волі, 10.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільнений від подальшого відбуття покарання,-

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

Влітку 2014 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим, приблизно о 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, попрямував до дачної ділянки АДРЕСА_2 у вищезазначеному населеному пункті, яка була огороджена європарканом. Прийшовши до вищевказаної ділянки, яка належить ОСОБА_8 , без суттєвих перешкод пройшов до її території та підійшов до розташованого там вагончика, після чого відшукав біля вказаного вагончика ключ, за місцезнаходження якого знав заздалегідь та скористався ним, відкривши двері і потрапивши до середини вагончика, звідки викрав дриль фірми «ФиолентМС4-10РЗ», подовжував, білого кольору, довжиною 50 м, маску для зварювання «Хамелеон», набір ключів у пластиковій коробці, після чого з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 19 від 06.02.2015 року на загальну суму 1858 грн.

Крім того. 20.01.2015 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, проходячи повз двохповерхової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 у вищезазначеному населеному пункті, що належить ОСОБА_9 , ззовні оцінивши вказану будівлю, що нагадує склад, та підійшовши до неї з тильної сторони, піднявся по розташованих за вказаною будівлею сходах до вікна другого поверху, після чого маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом нанесення удару правою рукою по пластиковій частині нещільно зачиненого вікна, відчинив його, тим самим проник до середини, звідки викрав прилад «Невелір», призначений для визначення різниці висот на земній поверхні, болгарку «0/УТ /У808-115», рідко-кристалічний монітор «LG», діагоналлю 19 дюймів, після чого з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 , матеріального збитку з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 18 від 06.02.2015 року на загальну суму 4997 грн.

Крім того. 21.01.2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, попрямував до дачної ділянки № НОМЕР_1 у вищезазначеному населеному пункті. Прийшовши приблизно о 10 год. 40 хв. до вищевказаної дачної ділянки, яка належить ОСОБА_8 , шляхом перелізання через європаркан, яким огороджена ділянка, проник до її території, де продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , підійшов до розташованого на території вагончику, після чого шляхом вибиття вікна проник до його середини, звідки викрав установку для алмазного буріння «Don gsen DS 2300», подовжувач з котушкою чорного кольору, довжиною 50м., після чого з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку з урахуванням висновку товарознавчої експертизи №17 від 06.02.2015 року на загальну суму 13232 грн.

Крім того, 26.01.2015 року, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Лісне Дергачівського району Харківської області, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 , після чого з метою пошуку металобрухту останні пішли до покинутого піонерського табору, що розташований в с. Лісне. По шляху до покинутого піонерського табору ОСОБА_7 і ОСОБА_10 натрапили на електричний трансформатор, з якого вирішили витягнути алюмінієві пластини. ОСОБА_10 , намагаючись вилучити алюмінієві пластини з трансформатора, був уражений електрострумом, після чого помер на місці. В цей час ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, обшукавши куртку померлого ОСОБА_10 , здійснив з кишені куртки крадіжку мобільного телефону «NOKIA 107 Dual Sim», що належить співмешканці останнього ОСОБА_11 , після чого з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 , матеріального збитку з урахуванням висновку товарознавчої експертизи №14 від 06.02.2015 року на загальну суму 489 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.ч.2,3 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Так, на думку прокурора вирок суду першої інстанції в частині застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 скоїв чотири епізоди злочинної діяльності, що свідчить про його стійку спрямованість до скоєння кримінальних злочинів.
Також прокурор вказав, що суд першої інстанції при застосуванні покарання до ОСОБА_7 не в повній мірі урахував, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став і вже після звільнення скоїв ряд корисливих злочинів.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не оспорював фактичних обставин справи та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, а сам обвинувачений повністю визнав свою провину у вчинених злочинах, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України.

Зазначеним діям ОСОБА_7 суд дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував його дії за ч.ч.2,3 ст.185 КК України.

Даючи оцінку доводам апеляції прокурора щодо безпідставного застосування при призначені покарання обвинуваченому ст.75 КК України, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та у зв`язку з цим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, так як судом не враховані в повному обсязі вимоги ст.65 КК України.

Суд, обґрунтовуючи необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України у вироку послався на пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також, що потерпілі не заявили цивільних позовів.

Разом з тим, при призначені покарання суд першої інстанції недостатньо врахував особу обвинуваченого та обставини по справі, а саме те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за скоєння злочинів за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.06.2014 року був звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» та в літку цього ж 2014 року і у 2015 році знову скоїв чотири умисних корисних злочини у тому числі і тяжкі, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставини, якими суд першої інстанції обґрунтував можливість застосування до ОСОБА_7 ст.75 КК України, свідчать про однобічну, помилкову оцінку обставин, які повинні враховуватися при призначені особі покарання, що не узгоджується з вимогами, передбаченими ст.65 КК України.

Оскільки вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання з застосуванням ст.75 КК України є необґрунтованим і підлягає скасуванню тому, відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.1 ст.407 КПК України колегія суддів вважає необхідним щодо ОСОБА_7 ухвалити новий вирок в частині призначення йому покарання, так як суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст.ст.75, 76 КК України.

Тому колегія суддів, враховуючи наведені вище дані про ступінь тяжкості злочинів, особу винного, інші наведені обставини, дійшла до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, про що в своїй апеляційній скарзі вказує і прокурор.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочинів і його особі, а тому призначене судом першої інстанції покарання з випробуванням, неможна вважати необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України у вигляді реального позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, п.3 ч.1 ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати і призначити йому нове покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати, починаючи з дня його фактичного затримання.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді: