Справа № 570/4620/15-к
номер провадження 1-кп/570/251/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000153 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жаврів Гощанського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, є військовозобов`язаним, неодруженим, який є солдатом, курсантом з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 4-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є раніше судимим 04 вересня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.408 та ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 12 травня 2015 року на військову службу в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 21 червня 2015 року о 08 годині 15 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) в умовах особливого періоду та відправився за місцем свого проживання. До 05 липня 2015 року обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_4 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно з метою ухилитися від військової служби 12 липня 2015 року близько 15 години 30 хвилин вчинив дезертирство в умовах особливого періоду: з метою ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) в умовах особливого періоду та відправився за місцем свого проживання та обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у самовільному залишенні ним військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду та вину у вчиненні дезертирства визнав повністю і суду детально показав, що 21 червня 2015 року о 08 годині 15 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) в умовах особливого періоду та відправився за місцем свого проживання, де і перебував до 05 липня 2015 року, а обов`язки військової служби не виконував, Підтвердив, що з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 05 липня 2015 року для подальшого проходження військової служби. Також пояснив суду, що 12 липня 2015 року близько 15 години 30 хвилин з метою ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого проживання. В своїх поясненнях ОСОБА_4 вказав, що вказані злочини вчинив у зв`язку з хворобою матері, необхідністю здійснення догляду за нею та незгодою командира надати йому для цього короткострокову відпустку. В судових дебатах висловив бажання продовжити військову службу та піти на передову.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України, та дій, які полягали в самовільному залишенні військової частини в умовах особливого періоду, за ч.3 ст. 408 КК України дезертирство, вчинене в умовах особливого періоду.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочинів. Обтяжуючою покарання обставиною судом встановлено рецидив злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, мотиви, з яких вчинено вказані діяння, бажання продовжувати службу, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання за нижньою межею санкції відповідних статей та можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 та ч.3 ст. 408 КК України та призначити покарання:
-за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
-за ч.3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
В строк відбутого покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати тримання під вартою з 31 жовтня 2015 року (з моменту затримання) до 08 грудня 2015 року включно (дата винесення вироку).
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 у виді тримання під ватрою змінити на особисте зобов`язання. Звільнити засудженого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду та відібрати у нього розписку з особистим зобов`язанням.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1