УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2015 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 06 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0015742 від 15 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 06 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0015742 від 15 листопада 2014 року, мотивуючи її тим, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без з`ясування усіх доказів, без проведення належної перевірки з грубим порушенням кримінального процесуального законодавств.

Зокрема, мотивує її тим, що слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0015742 від 15 листопада 2015 року. Проведене досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним, і взагалі слідчим досудове розслідування не здійснено, допущено порушення процесуальних норм, а саме: не встановлено наявність камер відео спостережень;не встановлені і не опитані свідки та очевидці події, не допитані потерпілі; не пред`явлені вкрадені речі на впізнання, протокол впізнання речей відсутній; слідчий не запросив і не вимагав в потерпілої документального підтвердження вартості вкраденого та пошкодженого і знищеного майна та комунікацій; не встановлено підозрюваного чи групу осіб, не оголошено підозру ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_5 взагалі не допитаний; кримінальне провадження було відкрито лише за однією статтею КК України, а окрім пограбування відбулося ще й умисне пошкодження та руйнування майна і комунікацій.

Згідно зі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

У судове засідання ОСОБА_3 надала письмову заяву про розгляд скарги у її відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Крім того, матеріали кримінального провадження до суду не надано.

Вивчивши матеріалами скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки, з урахуванням всіх обставин, встановлених при розгляді скарги ОСОБА_3 , слідчим при розгляді та винесенні постанови про закриття кримінального провадження перевірка проведена поверхово, без ретельного з`ясування всіх обставин.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 14 листопада 2014 року ОСОБА_5 пограбував та погромив-розтрощив меблі, посуд, сантехніку, електропостачання, комунікації та багато іншого в квартирі АДРЕСА_1 . Скаржниця вважає, що крадіжку і погром квартири здійснив саме ОСОБА_5 , бо в нього є всі ключі і він проживає в квартирі, також в квартирі проживають і мають ключі ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , співмешканка ОСОБА_5 .. До того ж ОСОБА_5 постійно погрожував скаржниці та її дочці фізичною розправою, зокрема останнього разу ОСОБА_5 погрожував збити їх автомобілем на перехресті, а також погрожував утворити щось страшне.

Заяву зареєстровано в журналі під №56963 від 14.11.2014 року. ОСОБА_3 за своєю ініціативою була двічі у слідчого ОСОБА_4 , який першого разу 21 листопада 2014 року надав їй повістку для ОСОБА_5 №505. Через два місяці ОСОБА_3 прийшла до слідчого ОСОБА_4 вдруге поцікавитися, які слідчі дії по справі провів слідчий і чому досі не опитані свідки, оскільки сусіди будинку та сусіди суміжних будинків були свідками даного погрому та крадіжки. На що слідчий ОСОБА_4 відповів, що він нікого не опитував, слідчих дій не провадив оскільки до нього ОСОБА_5 так і не прийшов. Слідчий сказав чекати виклику дільничного, оскільки саме дільничний міліціонер буде опитувати її та свідків. Слідчий ОСОБА_4 жодного разу не викликав ОСОБА_3 , ніяких документів на вкрадені та зруйновані речі не вимагав, про вартість вкрадених та зруйнованих речей навіть мови не було, про вартість та суму завданого матеріально збитку слідчий мови не вів і ніколи не питав, жодного разу не зателефонував, до дому на місце події взагалі не приходив, хоча в кримінальному провадженні є всі контактні дані.

З матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 дізналася, що 15 листопада 2014 року було відкрито кримінальне провадження лише за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, але скаржниця вважає, що це не всі ознаки складу даного кримінального правопорушення. На яких підставах було відкрито кримінальне провадження лише за ч. 1 ст.185 КК України не зрозуміло, оскільки в матеріалах справи є протокол огляду квартири де окрім крадіжки ще вказано умисне пошкодження та знищення майна і комунікацій. То ж, кримінальне провадження мало б бути відкрито за кількома стаття КК України, а саме за ч. 2 ст. 24 КК України «Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання»; ст. 33 КК України «Сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті, за жоден з яких її не було засуджено»; ст. 185 КК України (слідчий повинен був в ході досудового розслідування з`ясувати чи сталася крадіжка таємно, чи вчинена повторно або за попередньою змовою осіб, чи завдала крадіжка значної шкоди потерпілому, в яких розмірах вчинена крадіжка, чи може крадіжка вчинена організованою групою осіб); ст. 186 КК України «відкрите викрадення чужого майна - грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому»; ст. 194 КК України «умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду, може бути вчинене з різних спонукань - помсти, ревнощів, хуліганства тощо. У деяких випадках знищення або пошкодження майна поєднано з розкраданням. Таке трапляється тоді, коли винна особа знищенням чи пошкодженням майна намагається приховати розкрадання. Всі ці дії утворюють сукупність злочинів і кваліфікуються як розкрадання і знищення чи пошкодження майна за статтями 185-191 КК і ст. 194 КК; ст. 195 КК України «погроза знищення майна підпалу, вибуху або іншим загальнонебезпечним способом, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози». Таким чином, скаржниця вважає, що слідчий повинен був дослідити протокол прийняття її заяви, пояснення мешканки квартири ОСОБА_8 та протокол огляду квартири, ретельно опитати потерпілих та свідків, здобути докази вчинення злочину, на основі документів та доказів визначити та відкрити кримінальне провадження за кількома статтями КК України відносно особи звинуваченого ОСОБА_5 чи групи осіб.

Слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 постановою від 06.01.2015 року (дата не чітка та має виправлення) закрив кримінальне провадження № 0015742 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у вз`язку з малозначністю. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 дізналася при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження 10 червня 2015 року, тоді ж і отримала копію постанови.

Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення та мають ознаки істотного порушення вимог кримінального процесуального кодексу України.

Під час проведення досудового розслідування необхідно з`ясувати та ретельно перевірити викладені вище всі обставини, дати належну оцінку показанням усіх осіб, а також дослідити обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , надати їм належну оцінку, допитати осіб, на яких вказує скаржник, за необхідності провести ряд слідчих дій та вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та прийняття відповідного рішення.

Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 303-307 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 06 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0015742 від 15 листопада 2015 року.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 06 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0015742 від 15 листопада 2014 року- задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 06 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0015742- скасувати.

Копію ухвали надіслати до СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя