В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002276 від 26 серпня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уроженця села Бараниківка, Біловодського району Луганської

області, українця, громадянина України,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює операції з металобрухтом, організував незаконний пункт прийому металобрухту, в порушення норм Закону України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 р., маючи умисел на здійснення прийому брухту чорних металів, з метою реалізації свого злочинного умислу, з квітня 2015 року підшукав територію, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для здійснення прийому металобрухту, та грошові кошти, необхідні для здійснення розрахунку при придбанні брухту металевих виробів, підготувавшись тим самим для здійснення запланованих дій по придбанню металевих виробів, не придатних для свого користування. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що без спеціального дозволу на здійснення операцій з брухтом металів, він не має право здійснювати операції з металобрухтом, однак, керований бажанням отримання матеріальної вигоди, з метою придбання металобрухту, за адресою: АДРЕСА_2 почав здійснюючи прийом брухту металу від населення міста Павлограда за ціною 2,30 гривень за один кілограм брухту металевих виробів. Придбаний брухт чорного металу ОСОБА_3 зберігав за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшої реалізації набутого металобрухту в спеціалізовані організації, та отримання, таким чином, прибутку у вигляді різниці між ціною закупівлі брухту металевих виробів та їх продажу. В подальшому ОСОБА_3 , здійснюючи діяльність з прийому брухту із порушенням діючого законодавства, з метою отримання матеріальної вигоди, на огородженій території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , 11.09.2015 року, придбав у ОСОБА_5 металобрухт, точна кількість металобрухту досудовим розслідуванням не встановлено, але розрахуватися з ОСОБА_5 за придбаний металобрухт не встиг, у зв`язку з початком проведення працівниками Павлоградського МВ санкціонованого обшуку за зазначеною адресою.

11.09.2015 працівниками Павлоградського МВ в ході проведення санкціонованого обшуку огородженої території розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, було виявлено та вилучено ваги господарські та брухт чорного металу загальною вагою 290 кілограм, який в подальшому переданий на відповідальне збереження ПП Фірми «ДНІПРО-СТАР».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду пояснив, що він згоден з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, та у вчиненому він щиро розкаюється. Причиною скоєння злочину є відсутність коштів.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен у здійсненні прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 213 КК України.

При визначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відносяться до категорії невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання для обвинуваченого, є щире каяття у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, з урахуванням вище вказаних обставин, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Експертизи по кримінальному провадженню не проводились, витрат на проведення експертиз не було.

Речові докази у кримінальному провадженні: ваги та чорний метал загальною вагою 290 кілограм, які передані на зберігання до ТОВ «Дніпростар» - залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .