печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
22.09.2015 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання сторони кримінального старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням МВС України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000463 від 30.07.2015 за фактом фінансування службовими особами групи компаній «Амстор» воєнізованого збройного формування «Донецька народна республіка» («ДНР»), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 260 КК України.

У клопотанні слідчим зазначено наступне.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи регіональним керуючим групи компаній «Амстор» (місто Донецьк та Донецька область), основним видом діяльності якої є оптова та роздрібна торгівля продуктами харчування та побутовими товарами в однойменній мережі супермаркетів, домовився з керівництвом не передбаченого законами України воєнізованого збройного формування «Донецька народна республіка» («ДНР») щодо їх фінансування в обмін на безперешкодну діяльність вказаної мережі супермаркетів та її розвиток за рахунок силового захоплення торгівельних приміщень інших мереж на тимчасово окупованій території Донецької області.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Андріївка Тельманівського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, якому 12.08.2015 Головним слідчим управлінням України направлено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №.0000463 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 260 КК України.

13.08.2015 оголошено розшук ОСОБА_5 у зв`язку з не встановленням його місця перебування.

Відповідно до інформації з автоматичної інформаційної системи ДАІ МВС України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належить легковий автомобіль VOLVO S80, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 131 Кримінального процесуального Кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України), її оскарження не становить перешкод у виконанні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль VOLVO S80, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1