Справа № 570/4388/15-к
номер провадження 1-кп/570/241/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000165 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Теплик Вінницької області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, є військовозобов`язаною, неодруженою, на утриманні має одну неповнолітню дитину, яка є курсантом з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 6-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 . яка є раніше не судимою, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваною ІНФОРМАЦІЯ_2 16 серпня 2015 року на військову службу в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без будь-яких поважних причин, умисно 1 вересня 2015 року о 20 годині 50 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (233-й Рівненський загальновійськовий полігон) і до 30 жовтня 2015 року обов`язки військової служби не виконувала, а перебувала у свого знайомого в с. Пилипівка, а в подальшому в с. Луб`янка Бородянського району Київської області.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у самовільному залишенні нею військової частини тривалістю понад один місяць визнала повністю і суду показала, що 1 вересня 2015 року о 20 годині 50 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (233-й Рівненський загальновійськовий полігон) і до 30 жовтня 2015 року обов`язки військової служби не виконувала, а перебувала у свого знайомого в с. Пилипівка, а в подальшому в с. Луб`янка Бородянського району Київської області. Підтвердила, що з`явилася до військової частини польова пошта НОМЕР_1 30 жовтня 2015 року для подальшого проходження військової служби.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць, за ч.3 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудна сприяла розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудною своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання і звільненням її від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у два роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою засудженої на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1