Справа № 431/364/14-к
Провадження № 11кп/782/213/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №80000291 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 17.07.2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, українець, громадянин України, не одружений, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-10.06.2013 року Старобільським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

-26.05.2015 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 121 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України остаточно до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 26.05.2015 року у вигляді 1 року і остаточно призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислено з 04 березня 2015 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Ковалівка, Сватівського району Луганської області, українець, громадянин України, не одружений, учень 3-го курсу Сєвєродонецького будівельного професійного ліцею № 98, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислено з 04 березня 2015 року.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набуття вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стягнено з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рівних частках в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 63-37/7 від 24.03.2015 року в сумі 691,2 гривень та за проведення дактилоскопічної експертизи № 81 від 24.03.2015 року в сумі 429,66 гривень.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 3750 гривень та з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 1687 гривень.

За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

03.03.2015 року, приблизно о 22 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи обидва в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися на вул. Сінній с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, та побачили ОСОБА_9 , який в цей час проходив повз них. В цей момент у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 вступивши у попередню змову з ОСОБА_7 , разом наздогнали ОСОБА_9 , який знаходився біля дитячого майданчика, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 наніс йому раптовий удар кулаком у обличчя, від якого ОСОБА_9 впав на землю. Після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 нанесли йому ногами близько 5-6 ударів в голову та 3-4 удари по тулубу, при цьому вимагаючи від нього, щоб він передав їм гроші у сумі 500 грн. Від нанесених ударів в голову, ОСОБА_9 втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 привели потерпілого до тями та погрожуючи йому застосуванням фізичного насильства вимагали надати їм 500 грн., за якими вони прийдуть до нього через 30 хвилин. При цьому потерпілий передав їм гроші у сумі 38 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та сховище, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , 03.03.2015 року, приблизно о 23 годині, зайшли без дозволу власника на територію двору домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , та діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, вимагали від останнього надати їм грошові кошти у сумі 500 грн., на що той відповів відмовою. Після цього, несподівано для потерпілого, ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком у обличчя, від якого той впав на землю, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , нанесли йому ногами більше 10 ударів в голову та близько 10 ударів по тулубу, при цьому вимагаючи , щоб він передав їм гроші у сумі 500 грн. Від нанесених ударів в голову, ОСОБА_9 втратив свідомість, у результаті чого втратив можливість чинити опір насильницьким діям щодо нього та щодо заволодіння його майном. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 користуючись тим, що потерпілий знаходиться у безпорадному стані, заволоділи, одягненою на ОСОБА_9 , чоловічою сумкою-барсеткою, вартістю 19 грн. 50 коп. у якій знаходились паспорт громадянина України та інші особисті документи. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , проникли до будинку, який знаходився на території вищевказаного домоволодіння та заволоділи майном, що належить ОСОБА_9 , а саме хлібопіччю «Orion» вартістю 600 грн. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_7 привели потерпілого до тями, та погрожуючи йому застосуванням фізичного насильства, вимагали надати їм до ранку 04.03.2015 року гроші у сумі 1 500 грн., за якими вони прийдуть до нього у вказаний час.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості, по своєму характеру у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та спричинили майнову шкоду на загальну суму 657 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуючись з вироком, просить його скасувати, у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання.

Вказує на те, що суд першої інстанції при призначені йому покарання не врахував, що він раніше не судимий, за місцем навчання та мешкання характеризується задовільно, вину в скоєному визнав повністю, потерпілому відшкодував моральний веред і останній до нього претензій не має.

Посилається також на те, що прокурор в суді першої інстанції просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, його захисник просив призначити йому 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, однак суд не врахував їх позиції щодо призначеного йому покарання.

Просить ухвалити новий вирок з врахуванням позицій прокурора та його захисника.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що суд призначив йому в порушення вимог ст. 65 КК України занадто суворе покарання, не врахувавши те, що вину в скоєному він визнав повністю, активно допомагав слідству, не чинив перепон в установлені істини.

Зазначає, що прокурор у суді першої інстанції просив призначити йому більш м`яке покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання із врахуванням позиції прокурора.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурора, яке за своїм змістом по суті є доповненням до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 приводить аналогічні зазначеним в своїй апеляції доводи, посилається на те, що суд безпідставно не врахував позицію прокурора, щодо призначення відносно нього покарання.

Просить призначити йому остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Подану на вирок суду апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відкликав.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованним, та таким, що не підлягає зміні чи скасуванню, пояснення захисника ОСОБА_11 , яка підтримала повністю доводи апеляцій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дослідивши доводи апеляцій та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про обгрунтованність засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким із учасників кримінального провадження в апеляціях не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання обвинуваченим призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, дані, які характеризують їх особи, а саме те, що по місцю проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 характеризуються посередньо, ОСОБА_8 раніше судимий, ОСОБА_7 судимий не був, обставини, які обтяжують покарання обвинувачених - вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння, та обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття обвинувачених та активне сприяння ними в розкритті злочину.
Таким чином, усупереч доводам апеляцій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції при призначені їм покарання врахував викладені ними в апеляційних скаргах обставини, як такі, що впливають на призначення покарання, в тому числі, як вбачається із вироку, зазначив, що ОСОБА_7 відшкодував потерпілому частково моральний вред та в повному обсязі матеріальну шкоду.

Доводи апеляцій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що суд не врахував позицію прокурора та їх захисника при призначені їм покарання та не застосував щодо ОСОБА_7 ст. 69 КК України, а щодо ОСОБА_8 не призначив 7 років позбавлення волі, є необгрунтованими, оскільки при призначенні покарання обвинуваченим суд враховує думку учасників судового провадження, однак повинен керуватися лише законом.

Згідно зі ст.69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час апеляційного розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ст.69 КК судом не встановлено.

Посилання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в апеляційних скаргах на те, що вони активно сприяли розкриттю злочину, не є підставою для призначення їм більш м`якого покарання або призначення покарання нижчого від найнижчої межі із застосуванням положень ст. 69 КК України, про що йдеться в апеляційних скаргах, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що злочин було оперативно розкрито правоохоронними органами, яким повідомив про вчинення протиправних дій стосовно нього потерпілий, а не обвинувачені.

Більше того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили умисний особливо тяжкий злочин, при обтяжуючій покарання обставині в стані алкогольного сп`яніння, до того ж ОСОБА_12 є особою, яка раніше судима.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення нового злочину і підстав для його пом`якшення чи зниження не має.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення до постановлення вироку Старобільським районним судом від 26.05.2015 року, то суд правильно призначив йому остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Отже, підстав для скасування чи зміни вироку, про що йдеться в апеляційних скаргах обвинувачених, на зазначених ними підставах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 17.07.2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1
________________ _____________ ________________