Ухвала

Іменем України
01 вересня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000105 за ст. 407 ч.2,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до слідчого судді Корольовського районного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що 14 серпня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 62-ПМ від 15 серпня 2014 року солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу за контрактом на посаду оператора радіотелефоніста обчислювального відділення першого обчислювального взводу батареї звукометричної розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15 вересня 2014 року № 2 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 , який прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення, та останній вважається таким, що з 15 серпня 2015 року приступив до виконання службових обов`язків.

Однак, солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно не з`явився до військової частини.

Так, 16 березня 2015 року солдат ОСОБА_5 , без поважних причин не з`явився в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, не з`явився до місця несення військової служби, після чого проводив час на власний розсуд та до теперішнього часу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не повернувся.

26 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000105 солдату ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України.

30 червня 2015 року підозрюваного солдата ОСОБА_5 , оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.

В разі успішного розшуку солдата ОСОБА_5 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного солдата ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.І ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. З ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Разом з тим, з доданих до клопотання документів не вбачається, що після повідомлення про підозру підозрюваний вчиняв дії, які свідчать про його переховування від органів досудового розслідування. Зокрема, відсутні будь-які докази які вказували б на свідоме ухилення підозрюваного від викликів для участі в певних процесуальних діях. Також, відсутні докази вжиття органами досудового слідства заходів щодо встановлення місцезнаходження (перебування) підозрюваного. Сам факт оголошення підозрюваного у розшук не можна вважати беззаперечним доказом переховування від органів досудового слідства. Крім того, без надання інших доказів переховування від органів досудового розслідування, доказів перешкоджання кримінальному провадженню не можна вважати, що наявні підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане слідчим разом з клопотанням про дозвіл на затримання, що в свою чергу, виключає можливість задоволення самого клопотання про затримання.

Отже, недоведеність прокурором наявності підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також достатності підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, є підставою для відмови у наданні дозволу на його затримання.

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1