Справа № 404/2524/15-к
Номер провадження 1-кс/404/526/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №№ 0002320, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого з повною загальною середньою спеціальною освітою, учасника антитерористичної операції, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.10.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Прокуратури міста Кіровограда звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , якому пред`явлено повідомлення про підозру у тому, що він 23.03.2015 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин у стані алкогольного сп`яніння по вул. Кіровоградська в місті Кіровограді поруч з будівлею магазину «Вікторія», зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , якому через раптово виниклі неприязні стосунки умисно наніс один удар предметом, ззовні схожим на саперну лопату, в область голови, чим спричинив останньому, згідно довідки Кіровоградської обласної лікарні від 25.03.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, пластинчатої епідуральної гематоми зліва, уламкового переламу кісток черепу зліва, рубленої рани м`яких тканин голови, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Слідчий і прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 і його захисник вважають, що запропонований слідчим вид запобіжного заходу занадто суворий, оскільки ОСОБА_6 не переховувався, має родину, утримує батьків, має постійне місце реєстраційного обліку, яке співпадає з місцем проведення досудового розслідування, відсутні ризики невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки матеріали клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи допиту свідків, результати зафіксовані в протоколах: огляду місця події, пред`явлення особи на впізнання по фотознімкам, допиту потерпілого і свідків та зафіксований характер і механізм утворення тілесних ушкоджень у сукупності містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України,

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Кримінальне ж правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є : умисним, тяжким, що посягає на найвищі соціальні цінності, як-то: життя і здоров`я потерпілого від якого настали тяжкі наслідки обмеження руху потерпілого. Слідчий суддя взяв до уваги і обставини пред`явленої підозри, які характеризується умисним нехтуванням правил мирного врегулювання спірних взаємовідносин, та недодержання правил поведінки. Також врахована тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину - до восьми років позбавлення волі. Дії, в яких підозрюється ОСОБА_6 , мали агресивний триваючий у часі характер, були пов`язані із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого із використанням заздалегідь підшуканих предметів для нанесення тілесних ушкоджень. Шкода, не відшкодована, конфлікт мирним шляхом не врегульований. Працездатний підозрюваний тривалий час перебував у розшуку, не має законного стабільного джерела доходу/заробітку. Сукупність обставин в яких він підозрюється та особистість ОСОБА_6 , істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»), навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя переконаний у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_6 виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. З метою відстоювання обраної правової позиції, здатен приховувати речові докази, впливати на свідків, перекручувати фактичні данні, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Свідомі, тривалі дії підозрюваного спрямовані на приховування знаряддя вчинення злочину, в якому він підозрюється, оголошення його у розшук, переконливо свідчать що останній здатен і фактично перешкоджав досудовому розслідуванню, тобто у подальшому буде мати можливість впливати на свідків, переховувати докази по справі. У свою чергу відсутність законного джерела доходу є передумовою для продовження злочинної діяльності - тобто вчинення нового злочину. Невирішений конфлікт буде підставою знищувати, ховати або спотворювати речі які мають істотне значення по кримінальному провадженню, або впливати на учасників кримінального провадження. Схильність до агресивної протиправної поведінки і свідоме нехтування правилами мирного співжиття у сукупності із невирішеним побутовим конфліктом, який мав місце, є приводом для продовження кримінального правопорушення, або вчинення нового злочину. Тобто, тримання підозрюваного під вартою є впливовим, співмірним, доцільним запобіжних заходом для перешкоджання підозрюваному у спробах спотворення фактичних обставин, а відтак перешкоджанню встановленню істини по кримінальному провадженню. За таких умов виключається застосування менш суворих запобіжних заходів по відношенню до підозрюваного.

ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у злочині, пов`язаному застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, тому на виконання вимог положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не має підстав для визначення йому застави при обранні запропонованого слідчим виду запобіжного заходу.

На даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, тому твердження сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, не є предметом дослідження, а відтак не повинні бути вирішальними при визначенні виду запобіжного заходу по відношенню до підозрюваного.

Наявність у ОСОБА_6 родини і ймовірних утриманців не зменшують ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи особливу зухвалість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, зухвалий характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється.

Слушними є посилання сторони захисту на положення ст. 209 КПК України щодо необхідності обчислення часу затримання підозрюваного, починаючи з моменту (05 годин 30 хвилин 08.05.2015 року) , коли ОСОБА_6 , підкорюючись правомірному наказу уповноваженої службової особи, змушений був проїхати з міста Кривий Ріг в приміщення Кіровоградського МВ УМВС України для участі в слідчих діях проведених у зв`язку з розпочатим досудовим розслідуванням по означеному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_4 , задовольнити, та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 години 30 хвилин 06.07.2015 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05 години 30 хвилин 08.05.2015 року.

Строк дії цієї ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується о 05 годині 30 хвилин 06.07.2015 року.

Розмір застави, не визначався.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1