АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3253/2014 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури ОСОБА_9 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт з забороною відчуження і зміни меж земельних ділянок на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, з вказаними кадастровими номерами, у тому числі з кадастровим номером :02:001:5053.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту вказаного нерухомого майна, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та є предметом кримінального правопорушення, одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та є доходом від нього, або на яке спрямоване кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його права, як власника майна, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2015 р. в частині накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:5053.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує про те, що він не є учасником кримінального провадження № 0001049, в рамках, якого накладено арешт на належну йому на праві власності земельну ділянку, тобто він не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, ні особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а тому арешт на належну йому земельну ділянку накладено безпідставно та всупереч вимог чинного кримінального процесуального закону.
Також апелянт наголошує на тому, що слідчий суддя безпідставно прийшов до висновку про можливість накладення арешту з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки при накладенні арешту з вищевказаних підстав, на думку апелянта, слідчий суддя повинен враховувати положення ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто в разі накладення арешту на речі, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, вимога щодо їх належності підозрюваному обвинуваченому та іншим особам, визначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України зберігається.
Крім того, ОСОБА_8 зазначає про порушення ч. 4 ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя безпідставно обмежив його конституційне право на користування земельною ділянкою та не навів доказів, які б свідчили про можливість зникнення, втрати чи пошкодження земельної ділянки, яка належить апелянту на праві власності та має кадастровий номер :02:001:5053.
Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2015 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала була винесене без його виклику, як власника майна та отримана ним лише 06.11.2015 р. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 10.09.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001049 від 17.10.2013 р. стосовно службових осіб Міністерства аграрної політики та продовольства України, Київської обласної державної адміністрації, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Державного агентства земельних ресурсів України, Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та інших, які у період 20110-2013 років при наданні згоди на вилучення з постійного користування ДП «НДВАК «Пуща-Водиця» земельних ділянок загальною площею 944,8 га та подальшої передачі вказаних земель у приватну власність, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи вище вказаних державних органів та установ спільно з іншими невстановленими слідством особами, шляхом шахрайства та зловживання службовими особами своїм службовим становищем заволоділи правом власності на земельні ділянки, розташовані на території Києво-Святошинського району Київської області, які перебували у постійному користуванні ДП «НДВАК «Пуща-Водиця», незаконно вилучили їх з користування ДП та оформивши право власності на «підставних» осіб, тобто на громадян, котрі фактично були позбавлені можливості володіти, користуватися і розпоряджатися даною землею, з подальшою зміною суб`єктів власності на свою користь.
09.09.2015 р. слідчий слідчої групи Генеральної прокуратури України старший слідчий слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту та заборону відчуження і зміну меж земельних ділянок на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з зазначеними у цьому клопотанні кадастровими номерами, посилаючись на те, що вказані земельні ділянки становлять собою майно, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому незастосування арешту даних земельних ділянок може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, оскільки надасть можливість відчужити їх третім особам, що значно ускладнить захист порушених державних інтересів і відшкодування заподіяних кримінальним правопорушенням збитків.

10.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт з забороною відчуження і зміни меж земельних ділянок на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, з вказаними кадастровими номерами, у тому числі з кадастровим номером :02:001:5053.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, наслідки арешту для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що земельні ділянки на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, з вказаними кадастровими номерами, у тому числі з кадастровим номером :02:001:5053, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, та з метою збереження майна та унеможливлення його відчуження або втрати, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на зазначені земельні ділянки порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доводи апелянта про те, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5053, з огляду на відсутність даних, які б свідчили про перебування його, як власника вказаної земельної ділянки, в статусі підозрюваного, обвинуваченого чи особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, є безпідставними та спростовуються вище викладеним.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , обставини не можуть бути підставами для скасування ухвали суду.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2015 р.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт з забороною відчуження і зміни меж земельних ділянок на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, з вказаними кадастровими номерами, у тому числі з кадастровим номером :02:001:5053 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4