Справа № 182/7333/15-к
Провадження № 1-кп/0182/729/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2015 р. за № 0003017 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українки, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , не працюючої, з освітою 9 кл., неодруженої, маючої доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої:
1) 28.02.2008 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 3 р.;
2) 19.08.2009 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 3 р. 1 міс. позбавлення волі, звільнена 06.12.2011 р. умовно-достроково на 3 міс. 21 дн.;
29.04.2014 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 204 КК України до штрафу у сумі 17000 грн. (штраф не сплачений).
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_3 6 вересня 2015 р. приблизно о 23-45 год., знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 21061, д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , побачивши на підлозі біля заднього сидіння мобільний телефон «Samsung Galaxy» НОМЕР_2 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно умисно з корисливих мотивів викрала мобільний телефон «Samsung Galaxy» GT 1826 CWASEK вартістю 1999 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяла йому матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю і пояснила суду, що 06.09.2015 р. у вечірній час після вступу у інтимні стосунки її підвозив на автомобілі ВАЗ 21061 потерпілий. Коли вона виходила з машини, то викрала належний потерпілому мобільний телефон, який лежав на підлозі. Потерпілий цього не помітив. Потім вона телефон продала. Зробила, т.я. їй потрібні були гроші. У вчиненому розкаюється.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю доведена зібраними по справі доказами.
Дії обвинуваченої мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу винної, яка має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, за відсутністю обставини, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в вигляді громадських робіт.
Невідбута частина покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 29.04.2014 р. у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн. на підставі ч.1 ст. 71 КК України підлягає повному складанню з призначеним за цим вироком покаранню і відповідно до ч.3 ст. 72 КК України ці покарання підлягають самостійному виконанню.
Цивільний позов не заявлений, речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді громадським робіт строком на вісімдесят годин.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 29.04.2014 р. у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн. повністю приєднати до призначеного за цим вироком покарання і остаточно призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на вісімдесят годин і штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 (сімнадцять тис.) грн. Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України ці покарання виконувати самостійно.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1