ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2015 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
В клопотанні слідчий вказав, 25.09.2015 близько 15 год. 00 хв. невідома особа шахрайськими діями, намагалась заволодіти квартирою АДРЕСА_1 .
Слідчий зазначив, що допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що вона разом із сином ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , протягом останніх двадцяти років. Згідно показань ОСОБА_5 квартира за вищевказаною адресою належить рідному брату її матері ОСОБА_8 , який проживав в АДРЕСА_3 . Разом з тим, ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_8 дозволив їй проживати у вказаній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 квітні 2012 року ОСОБА_8 помер, після чого було відкрито спадщину.
На спадщину згідно показань ОСОБА_5 претендує одна особа, а саме донька померлого ОСОБА_9 . Відповідно до показань ОСОБА_5 станом на сьогоднішній день відкрита спадкова справа, а ОСОБА_9 внесена в реєстр спадкоємців. У зв`язку із тим, що ОСОБА_9 проживає в м. Мурманську, Російської Федерації, а також у зв`язку з військовими діями на території України, остання не змогла приїхати до України для завершення оформлення спадщини.
Крім того, ОСОБА_5 повідомила, що 25.09.2015 року близько 13 год. 00 хв. двоє невідомих осіб намагались відкрити двері шляхом пошкодження вхідних дверей, після чого її син відразу зателефонував до міліції. По приїзду міліції у потерпілої із невідомими виник словесний конфлікт із приводу того, що останні стверджували, що дана квартира належить їм, у зв`язку з чим ОСОБА_5 повинна негайно покинути приміщення квартири. Потерпіла до матеріалів кримінального провадження надала довіреність на її ім`я, а також договір купівлі-продажу вказаної квартири від 26.04.1995 року та технічний паспорт до неї. Також потерпіла додала, що вже неодноразово невідомий чоловік раніше приходив до її квартири та вимагав виселення із неї, заявляючи, що вона належить йому, та погрожував із цього приводу.
Крім того слідчий вказав, що остання повідомила, що вона за допомогою мережі «Skype» зв`язувалась із рідною донькою ОСОБА_8 , щоб дізнатися чи дійсно вказана квартира продавалась померлим. На що ОСОБА_9 повідомила, що квартира за адресою АДРЕСА_2 нікому не продавалась та довіреностей на її продаж, особисто нею, нікому не надавались.
В цей же день ОСОБА_9 оформила на ім`я потерпілої довіреність на представлення її інтересів, яку оформлено в Російській Федерації та направлено експрес поштою до України.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , який представляє інтереси ОСОБА_11 на підставі довіреності від 26.08.2015 року, повідомив, що дана квартира належить ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2015 року. Останній придбав квартиру у ОСОБА_12 . Під час допиту ОСОБА_10 надав копії договорів купівлі-продажу та довіреності.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що враховуючи те, що документи на дану квартиру надали ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а показання вказаних осіб різняться між собою то існує обґрунтована підстава вважати, що вказана квартира могла бути незаконно реалізована. Ураховуючи те, що можливість подальшого відчуження вказаного нерухомого майна може призвести до негативних наслідків під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого, прокурора, якіпросили задовольнити дане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває майно, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх зміни, переховування або знищення.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
За таких обставин, враховуючи, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення та санкцією вищезазначеної статті Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, суд
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Встановити строк дії ухвали до 30.11.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1