Справа № 402/652/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого не з`явився
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
08 вересня 2014 року приблизно о 03 годині обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «DAF» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) з напівпричепом «РACTON» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) на 257 км. автомобільної дороги Київ Одеса на території Ульяновського району Кіровоградської області зі швидкістю близько 80 км/год., допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), яким керував ОСОБА_5 та з автомобілем марки «Mersedes-Benz» (реєстраційний номер НОМЕР_5 ), під керуванням ОСОБА_6 , що стояли на правому узбіччі автодороги поза проїзною частиною. Також при зіткненні вказаних транспортних засобів, керований обвинуваченим ОСОБА_4 транспортний засіб, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який перебуваючи на проїзній частині автодороги знаходився поблизу автомобіля марки «Mersedes-Benz» (реєстраційний номер НОМЕР_5 ). Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновків судово-медичних експертів Володимирецького МВ Рівненського обласного бюро судмедекспертизи ОСОБА_8 №47 від 16.03.2015 року та Волинського обласного бюро судмедекспертизи В.І. Закусило №249 за наслідками проведеної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя на момент заподіяння та стійкості втрати працездатності відповідно.
Дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої потерпілий зазнав тяжких тілесних ушкоджень, сталась через недотримання обвинуваченим ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі у вироку Правила). За умови дотримання яких, керований обвинуваченим ОСОБА_4 транспортний засіб, мав технічну можливість уникнути наїзду на потерпілого ОСОБА_7 ..
Отримання потерпілим ОСОБА_7 за зазначених обставин тяжких тілесних ушкоджень знаходиться у прямому причинному зв`язку із порушенням обвинуваченим під час керування автомобілем вказаних вище вимог Правил.
Так, згідно із підпунктом 2.3 б) Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Як передбачено пунктом 12.3 Правил, у разі виникнення небезпеки або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У відповідності із пунктами 13.1 та 13.3 Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого пред`явлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 298 105 гривень 98 коп. (98 105 грн. 98 коп. матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди).
Потерпілим ОСОБА_7 08.07.2015 року подано заяву, в якій він просить цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, щиро розкаявся та дав наступні показання. 08.09.2014 вночі він за угодою як водій керував належним ОСОБА_9 автомобілем «DAF» з напівпричепом, на трасі Київ Одеса він їхав з Одеси зі швидкістю приблизно 80 км/год. та не врахувавши дорожню обстановку допустив зіткнення з автомобілями «ВАЗ» і «Mersedes-Benz», що знаходились на правому узбіччі дороги та здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який перебуваючи на проїзній частині дороги замінював колесо автомобіля. Після зупинки автомобіля він викликав швидку та надавав потерпілому посильну допомогу під час перебування останнього в Ульянівській лікарні безпосередньо після ДТП.
При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, прокурор та обвинувачений погодились з недоцільністю дослідження доказів, що підтверджують вчинення обвинуваченим злочину за тих обставин, які ніким не оспорюються, обмеживши судовий розгляд допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу та висновків експертів.При цьому учасникам провадження роз`яснено наслідки їх згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності позицій учасників судового розгляду у суду немає.
Крім повного визнання вини у вчиненні злочину, вина обвинуваченого підтверджується також матеріалами досудового розслідування кримінального провадження:
- постановою слідчого про перекваліфікацію складу злочину та кримінального провадження від 21.04.2015 року (матеріали досудового розслідування Том1 а.с.3-5);
- протоколом огляду місця ДТП від 08.09.2014 з фототаблицею та схемою місця ДТП, згідно з якими зафіксовано розташування транспортних засобів на дорозі після ДТП, механічні пошкодження транспортних засобів та тормозний шлях керованого ОСОБА_4 автомобіля «DAF» (Том1 а.с.14-38);
-висновками автотехнічної експертизи стану транспортних засобів автомобілів «DAF» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) з напівпричепом «РACTON» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), «ВАЗ 2107» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), «Mersedes-Benz» (реєстраційний номер НОМЕР_5 ), згідно з якими під час ДТП вказані транспортні засоби перебували у справному технічному стані (Том 1 а.с.71-76, а.с.87-92, а.с. 103-110);
-висновком експерта Кіровоградського відділення Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_10 від 23.02.2015 № 420 за результатами судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи, згідно із яким за умови виконання водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 13.1, 13.3 Правил зіткнення транспортних засобів та наїзду на людину можна було б уникнути, наїзд, керованого ОСОБА_4 транспортного засобу на людину знаходиться у причинному зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 вказаних вище вимог Правил (Том 1 а.с.149-156).
- висновками судово-медичного експерта Володимирецького МВ Рівненського обласного бюро судмедекспертизи ОСОБА_8 №47 від 16.03.2015 року (Том 2 а.с. 56-57) та судово-медичного експерта Волинського обласного бюро судмедекспертизи ОСОБА_11 №249 (Том 2 а.с. 67-68) встановлено, що отримані потерпілим ОСОБА_7 внаслідок ДТП ушкодження та їх наслідки - політравма, закрита черепно-мозкова травма, неповна травматична ампутація лівої стопи, обширна скальпована рана лівої стопи з розтрощенням м`яких тканин, травматична ампутація 4-5 пальців лівої стопи, закритий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням, закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки, розриви зв`язок правого колінного суглобу, забійно-рвані рани поперекової ділянки, лобної та лівої скроневої ділянок, обширні садна правої гомілки, які у своєму подальшому перебігу ускладнились гангреною лівої гомілки, у зв`язку з виникненням даного ускладнення проведено оперативне втручання ампутація лівої гомілки на рівні верхньої третини, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Оцінивши досліджені у справі і викладені у вироку докази, в результаті всебічного та об`єктивного їх дослідження, на підставі закону, суд прийшов до наступного висновку.
Повністю доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він 08.09.2014 року керуючи автомобілем марки DAF з напівпричепом приблизно о 03 годині на 257 км. автомобільної дороги Київ-Одеса в межах Ульяновського району Кіровоградської області порушивши вимоги пунктів 2.3 б), 12.3, 13.1, 13.3 Правил, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого потерпілий зазнав тяжких тілесних ушкоджень. Отримання потерпілим ОСОБА_7 за вказаних вище обставин тяжких тілесних ушкоджень знаходиться у прямому причинному зв`язку із порушенням обвинуваченим ОСОБА_4 під час керування автомобілем вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 13.1, 13.3 Правил.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із пунктами 1 і 2-1 ст. 66 КК, являються щире каяття та надання потерпілому допомоги безпосередньо після вчинення злочину.
Передбачених ст.67 КК обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання враховані наступні факти та обставини. Вчинений обвинуваченим злочин є тяжким. Із суб`єктивної сторони, злочин характеризується необережною виною, яка виразилась у формі злочинної недбалості обвинуваченого.
В заяві від 08.07.2015 року потерпілий просить призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК, яке не буде пов`язане із позбавленням волі, оскільки він прийняв його вибачення та щире каяття пробачивши його.
Також враховано, наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини, думку прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та без позбавлення права керування транспортними засобами.
Тому суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливі без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду за його поведінкою органами кримінально виконавчої системи. Тому слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у виді мінімального строку покарання, передбаченого санкцією частини статті за якою кваліфіковані його дії, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на один рік та без застосування додаткового покарання.
Оскільки потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про залишення цивільного позову без розгляду, позовну заяву слід залишити без розгляду. Згідно із ч. 7 ст.128 КПК, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
По кримінальному провадженню понесені витрати на проведення інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.2 (дослідження технічного стану транспортних засобів) №294 343 грн. 98 коп.; №295 343 грн. 98 коп.; №296 860 грн. 86 коп.; №297 860 грн. 86 коп.; №58 429 грн. 66 коп.; №420 615 грн.. Всього на суму 3454 гривні 34 копійки.
Як передбачено ч.2 ст.124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Речові докази по справі: передані під зберігальні розписки автомобілі «DAF» з напівпричепом, «Mercedes-Benz», «ВАЗ 2107» необхідно зберігати до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили транспортні засоби підлягають поверненню володільцям.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.124, 369-374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням на ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, наступних обов`язків: періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 3454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривні 34 копійки.
Речові докази: автомобіль марки «DAF» ( НОМЕР_2 ), що переданий на зберігання ОСОБА_4 , передати володільцю ОСОБА_9 , напівпричеп марки «РACTON» ( НОМЕР_3 ), що переданий на зберігання ОСОБА_4 , передати володільцю ОСОБА_12 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz» ( НОМЕР_5 ), що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 , залишити володільцю - ОСОБА_6 ; автомобіль марки «ВАЗ 2107» ( НОМЕР_4 ), переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 - залишити у ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана учасниками судового провадження до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.