н/п 1-кп/640/700/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2015
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кленове, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, не судимого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -
ОСОБА_4 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, всупереч вимог п.11 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробам» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006 (зі змінами та доповненнями), маючи умисел на незаконне придбання, транспортування, зберігання з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, з метою отримання неконтрольованого державою доходу шляхом незаконного здійснення роздрібної торгівлі незаконно виготовлених тютюнових виробів, в травні 2015 року (точну дату, час та місце слідством не встановлені) незаконно придбавав у невстановленої у ході досудового розслідування особи тютюнові вироби, які незаконно перевозив (транспортував) на автомобілі білого кольору марки «Таврія Пікап» держ. номер. НОМЕР_1 до місця їх зберігання за наступною адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначені незаконно виготовлені тютюнові вироби ОСОБА_4 зберігав за вказаною адресою до 19.06.2015.
У ході проведення обшуку 19.06.2015 в приміщеннях, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які для зберігання фальсифікованої тютюнової продукції використовував ОСОБА_4 , співробітниками Управління СБ України було виявлено та вилучено цигарки торгової марки «Воnd», у кількості 420 пачок, із підробними цигарками, які ОСОБА_4 незаконно зберігав з метою збуту.
Згідно з висновком про дослідження № UА-2015-SZ-1765 Філіп Морріс Сейлз енд маркетинг надані на дослідження зразки цигарок були виготовлені з використанням обладнання, забезпечуючи їх масове виготовлення, не є оригінальною продукцією компанії «Філіп Морріс Брендс Сарл» і «Філіп Морріс Продактс С.А.» і мають ознаки контрафактності.
Таким чином, всупереч вищевказаних вимог Податкового кодексу України, Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 та постанови Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006, відповідно до яких заборонено ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізації на території України тютюнових виробів, на яких відсутні законно отримані марки акцизного збору встановленого зразка, ОСОБА_4 у період з травня 2015 року до 19 червня 2015 року незаконно придбав незаконно виготовлені тютюнові вироби, які в подальшому хотів реалізовувати фізичним особам.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 204 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.
Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Відповідно до Угоди від 06.11.2015 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст.ст. 473,476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням узгодженого покарання.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що угода при визнання винуватості підлягає задоволенню, оскільки суд переконався у добровільності укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Враховуючи що угода про визнання винуватості від 06.11.2015 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає,що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий