Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_5
суддів:ОСОБА_6., ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_3 на постанову Генеральної прокуратури України про видачу особи (екстрадицію) від 11 лютого 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07 квітня 2015 року та повернуто апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі з доповненнями ОСОБА_3, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі і на те, що правова допомога йому захисником належно не надавалась, порушує питання про скасування у касаційному порядку ухвали апеляційного суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Перевіривши касаційну скаргу, долучену до неї копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів вважає, що з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення підстав для задоволення скарги не вбачається, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та ухвали апеляційного суду ОСОБА_3 пропустив встановлений кримінальним процесуальним законом п'ятиденний строк на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим ним було заявлено клопотання про поновлення зазначеного строку.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначав, що у апеляційній скарзі, поданій ним від 11 квітня 2015 року, він, замість ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду від 07 квітня 2015 року, помилково вказав як рішення, яке оскаржується, постанову Генеральної прокуратури України про видачу особи (екстрадицію) від 11 лютого 2015 року.

Апеляційний суд, перевіривши доводи, наведені у клопотанні ОСОБА_3, обґрунтовано дійшов висновку про їх безпідставність та відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Твердження ОСОБА_3 щодо надання йому неналежної правової допомоги колегія суддів суду касаційної інстанції вважає необґрунтованими.

Як вбачається з копії ухвали апеляційного суду, правова допомога ОСОБА_3 при розгляді його клопотання у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції надавалась захисником ОСОБА_4 Даних про те, що захисником ОСОБА_4 неналежно виконувались обов'язки ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції не заявляв і таких даних в ухвалі апеляційного суду не міститься і з касаційної скарги ОСОБА_3 не вбачається.

Враховуючи наведене, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7