Провадження № - 1кп/201/533/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003955 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2015 року приблизно о 17-30 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «АТБ № 11» Товариства з обмеженою відповідальністю супермаркету «АТБ-Маркет», за адресою: м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 17/а/20, побачив на торговому стелажі у відділі морепродуктів, залізні банки з червоною ікрою всередині, вагою -130 г. ТМ «Рибний день», вартістю 97 гривень 95 коп., які належать ТОВ «АТБ-Маркет» та який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з прилавку дві залізні банки з червоною ікрою всередині, вагою-130 г. ТМ «Рибний день» загальною вартістю 195 грн. 90 коп. та сховав їх у кошику під поліетиленовим пакетом білого кольору та попрямував до касової зони, де розрахувався за придбані ним овочі. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, залишив касову зону з викраденим майном, знаходячись на виході з приміщення супермаркету «АТБ № 11» був зупинений охоронцем супермаркету «АТБ № 11», у зв`язку з чим не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд..
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні при першому допиті обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині не визнав, пояснивши, що за банки з ікрою він забув розрахуватись, так як вони закотились під пакет, а наміру на їх викрадення не мав. В подальшому, в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що невизнання вини на попередніх судових засіданнях було викликано наміром уникнути відповідальності.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши докази, надані сторонами кримінального провадження, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Так, з відеозапису з камер відеоспостереження магазину «АТБ № 11», дослідженого в судовому засіданні та протоколу огляду вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 підійшов до стелажу з рибними продуктами в торгівельному залі магазину «АТБ маркет № 11» де взяв дві залізні банки з червоною ікрою та поклав їх до кошика, накривши пакетом білого кольору. Після цього обвинувачений підійшов до каси де виклав товар, який він взяв в магазині, крім двох банок з ікрою, розрахувався за нього та вийшов за лінію касової зони, де відразу був затриманий охоронцем.

З протоколу огляду від 15.09.2015 р. вбачається, що огляд проводився в приміщенні охорони магазину «АТБ № 11» і об`єктом огляду є дві металеві банки «Ікра лососева» вагою 130 гр. фірми «Рибний день».

З показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що він працює охоронцем і магазині «АТБ № 11». 15.09.2015 р. він знаходився в торгівельному залі, коли йому повідомив охоронець ОСОБА_6 про те, що громадянин сховав банки з ікрою під пакет. Свідок перейшов до кас де прослідкував за ОСОБА_3 , який оплатив на касі овочі і вийшов за лінію касової зони. Свідок зупинив обвинуваченого і запитав чи всі продукти він оплатив, на що обвинувачений відповів ствердно. Після цього свідок запропонував обвинуваченому пройти в приміщення охорони на що він погодився і перебуваючи вже в приміщенні визнав себе винним в крадіжці та просив не викликати міліцію, однак свідок викликав міліцію, які приїхали і склали протокол огляду банок з ікрою.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 15.09.2015 р. о 17-30 годин в приміщенні магазину «АТБ № 11» вчинив замах на таємне викрадення двох банок з ікрою, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з метою профілактики з приводу розладу психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, посередньо характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1