Справа № 301/2163/15-к

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" листопада 2015 р. м. Іршава

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовква, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 23 серпня 2013 року близько 17.00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , де в той час також знаходився його сусід ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 правою рукою удар в область нижньої губи зліва, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, просив закрити провадження по справі. Наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_4 вважав, що дане клопотання є підставним і таким, що підлягає задоволенню.
Потерпілий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що обвинуваченого має бути засуджено за вчинення злочину.
Заслухавши клопотання обвинуваченого, думки прокурора та потерпілого, суд приходить до наступного.
Згідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до набрання законної сили обвинувальним вироком минуло два роки.
Як встановлено під час підготовчого судового засідання, 23 серпня 2013 року обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу, громадських робіт або виправних робіт. З дня вчинення злочину минуло більш ніж два роки.
Згідно довідки з ІЦ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідності не притягувався.
З пояснення прокурора вбачається, що постановою слідчого від 29.09.2015 року дане кримінальне провадження було зупинено у зв`язку з виїздом обвинуваченого ОСОБА_3 за межі області на заробітки. Відновлено провадження постановою слідчого від 29.10.2015 року. Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому розслідуванні не обирався.
Отже, перебіг давності по даному кримінальному провадженню не переривався, оскільки зупинення провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_3 відбулося вже після закінчення строків давності притягнення до відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що у вересні 2015 року виїжджав на заробітки, однак, викликів до слідчого він не отримував.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченоговід кримінальної відповідальності.
Однак, згідно ч. 4 ст. 288 КПК Українипідставою відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є тільки встановлення судом необґрунтованості клопотання. Заперечення ж потерпілого проти клопотання не є наслідком відмови в задоволенні клопотання.
Зокрема, не є підставою відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності і заперечення потерпілого ОСОБА_5 , які ґрунтуються на тому, що обвинувачений, будучи винним у вчиненні злочину, має понести передбачене законом покарання.
За таких обставин, підстав для відмови в клопотанні обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, судом не встановлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, ч.7, 286, 288, ст.314 ч. 3 п. 2, 372, 395 КПК України,
у х в а л и в :
клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1