Справа №544/2487/14-к
пров. № 1-кп/544/7/2015
У х в а л а
10 листопада 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000423 від 16.07.2014, відносно ОСОБА_3 , який органами досудового розслідування повідомлений про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження: із боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:
У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заявила клопотання про визнання недопустимими доказів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеного у ЄРДР за №0000423 від 16.07.2014, які зібрані на підстави постанови слідчого від 22.06.2010. Зазначила, що вказана постанова слідчого про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України була скасована як незаконна, тому всі докази, зібрані на підставі неї повинні бути визнані недопустимими, оскільки зібрані з порушенням порядку, встановленому КПК в редакції 2012 та КПК в редакції 1960 року.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника посилаючись на відсутність передбаченого законом, що діяв на момент зібрання доказів, порядку та підстав визнання доказів у справі недопустимими.

Потерпілий та його представник при розгляді даного клопотання підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку що клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання доказів недопустимими не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 86 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з п.8 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Докази, про недопустимість яких у судовому засіданні заявила сторона захисту, були отримані в порядку, передбаченому КПК в ред. 1960 року.

За правилами ст. 67 КПК України в ред.1960 року, суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин.

Таким чином, суд повинен вирішувати питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Критерії очевидної недопустимості доказів норми КПК в ред.1960 року не містять.

З огляду на викладене, клопотання захисника про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає.

Керуючись п .8 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст. 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про визнання недопустимими доказів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеного у ЄРДР за №0000423 від 16.07.2014, зібрані на підстави постанови слідчого від 22.06.2010 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення не неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: