Єдиний унікальний номер № 285/380/15-к
Провадження № 1-кп/0285/76/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Урухська, Георгіївського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайнного від 23.09.2015 року ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2015 року

У зв`язку із запланованою відпусткою судді до 25.11.2015 року питання про продовження або зміну запобіжного заходу не може бути розглянуто. Дане питання було поставлено на обговорення в судовому засіданні.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також зазначив, що обвинувачений переховувався від слідства, був оголошений в розшук, погрожував насильством потерпілим, у зв`язку з чим до них були застосовані заходи безпеки.

Потерпілі в судовому засіданні просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилались на відсутність ризиків, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши у відповідності до ст. 331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, його особу, який раніше судимий, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв"язків, які б позитивно впливали на поведінку обвинуваченого. Суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, необхідність запобігти незаконному впливу на потерпілих, факт переховування від слідства, що стало підставою для оголошення розшуку. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, та вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим продовжити обмеження прав ОСОБА_4 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні заявленого клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження строків дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 107, 176-178, 181, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.01.2016 року.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1