Провадження № 1-в/537/555/2015
Справа № 537/4755/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка м.Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта не повна середня, мешканця: АДРЕСА_1 , судимого:
17.03.2004 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3ст.185, 69,ч.2 ст. 185, 70 КК України до1 року 3 місяців позбавлення волі;
20.04.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, 69, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2005 року по відбуттю покарання;
04.07.2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 06.11.2009 року по відбуттю покарання;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений 17.05.2010 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вдруге засуджений 12.05.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1, 2 ст.187. ст.395, ч.1 та ч.4 ст.70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.01.2001 року уточнено початок строку з 04.03.2010 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі знаходиться з 04.03.2010 року.
Під час перебування в Полтавському слідчому ізоляторі засуджений характеризувався негативно, один раз допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, мав одне стягнення,заохочень не мав. На даний час стягнення погашено.
До Кременчуцької виправної колонії прибув 26.06.2019 року.
За час відбування покарання характеризується задовільно. Має чотири заохочення, оголошені правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. П`ять раз допускав порушення режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та начальника відділення. Чотири стягнення погашені у встановленому законом порядку, одне у вигляді 10 днів поміщення в дисциплінарний ізолятор, винесене 20.11.2015 року
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Зовні охайний, спальне місце тримає в чистоті. Позову не має. Працевлаштований в господарчій обслузі відділення на посаді старшого днювального, до роботи ставиться добре, свої обв`язки виконує в повному обсязі, техніку безпеки не порушує.
У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. До негативних вчинків інших засуджених ставиться критично,
До ради колективу засуджених становиться добре. Стан здоров`я задовільний. За характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко.
Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення,активно бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», у вільний час відвідує православну церкву. На заходи виховного характеру реагує добре, робить для себе належні висновки. Вину визнає.
Засуджений звернувся до суду з заявою про умовно-достроково звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень засудженого, представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 раніше відбував покарання у вигляді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення чи зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які засуджений до позбавлення волі, станом на 23.11.2015 року засудженим відбуто 5 років 8 місяців 19 днів, тобто більше двох третин строку призначеного покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів своє виправлення, а тому прохають в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому відмовити, думку прокурора про необхідність відмовити засудженому в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення, вважає за необхідне в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 відмовити, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»,суд,-
постановив:
В задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя