Справа № 192/1348/15-к
Провадження № 1-в/192/399/15
Ухвала
Іменем України
"14" вересня 2015 р. смт Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 січня 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.198 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

Початок строку:06.08.2014 року

Кінець строку: 06.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання та звернувся до суду з клопотанням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання, зазначив, що він розкаюється в скоєному, в нього під час відбування покарання народилась донька, поруч з якою він повинен знаходитись, за весь час відбування покарання він не порушував режиму утримання, та правил поведінки, до праці не залучався, оскільки має травму руки, у зв`язку з чим йому повинна бути надана медична допомога, яка йому не надається.

Засуджений в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, пояснив, що він відбув необхідний строк покарання, визнав вину та щиро розкаявся, вчинив не тяжкий злочин, має малолітню дитину, потребує медичної допомоги, яку йому не можуть надати в установі виконання покарань, не працює за станом здоров`я, режим утримання не порушує.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 у судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений не працевлаштований за станом здоров`я. Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу заохочень немає, при цьому має стягнення накладене 25 серпня 2015 року, що говорить про неналежне дотримання режиму утримання за весь період відбуття строку покарання. Засуджений, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою, участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, участь в самодіяльних організаціях не бере, і тому суд вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Що стосується доводів засудженого, щодо упередженого ставлення працівників адміністрації колонії до нього, то під час судового засідання доказів на підтвердження зазначених обставин, ні засудженим ні його захисником суду не надано, і тому дані доводи є необґрунтованими.

Стосовно доводів засудженого та його захисника, щодо наявності у засудженого травми, лікування якої потребує оперативного втручання, то суд зауважує, що наявність у засудженого хвороби, яка перешкоджає відбувати покарання, дає підстави для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, а не на підставі ст. 81 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1