Справа № 1-89
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Антоновського О.О.

з участю секретаря Фаринник Г.В.

прокурора Лазенги О.М.

підсудного ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, ніде не працюючого, невійськовозобовязаного, урядових нагород немає, одруженого, раніше не судимого, у злочині, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2010 року біля 2 години ночі ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ринку м. Заліщики Тернопільської області з автомобіля НОМЕР_1, через відкриті двері причіпа, проник у середину, звідки викрав сітку цибулі, вагою 20 кг, чим завдав шкоду власнику, ОСОБА_2, на загальну суму 110 грн.

Крім того, 18 вересня 2010 року біля 3 години ночі ОСОБА_1 з метою відкритого викрадення чужого майна, зайшов у причіп з цибулею, де знаходився ОСОБА_2 та наніс два удари кулаком в обличчя потерпілому, спричинивши легке тілесне ушкодження. Після того кинув потерпілого на цибулю та викрутив праву руку. Тримаючи ОСОБА_2 за праву руку, ОСОБА_1 з кишені потерпілого викрав мобільний телефон «NOKIA-1600», вартістю 100 грн. та ключі від автомобіля НОМЕР_2, вартістю 15 грн. З викраденими речами підсудний скрився з місця вчинення злочину.

Підсудний ОСОБА_1 свою винність у скоєних злочинах визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно, будучи у стані алкогольного спяніння, 18 вересня 2010 року вночі з автомобіля МАN викрав мішок цибулі, скориставшись відсутністю господаря та тим, що причіп автомобіля був відкритий. Цього ж дня, через годину, він вдруге підійшов до даного автомобіля та зайшов у причіп, де знаходився потерпілий ОСОБА_2 Підсудний дійсно двічі вдарив потерпілого в обличчя, скрутив йому праву руку та викрав мобільний телефон та ключі.

Суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у скоєних злочинах знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні ствердив, що дійсно вночі 18 вересня 2010 року до нього чіплялись троє молодих хлопців, які вимагали у нього цибулю. А коли потерпілий пішов від них у напрямку автобусної зупинки з автомобіля було викрадено 1 мішок цибулі. Через годину до нього у причіп автомобіля зайшов підсудний, який вдарив потерпілого двічі кулаком в обличчя, заломав праву руку та забрав мобільний телефон «NOKIA-1600» та ключі від автомобіля.

Викликані і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду ствердили, що дійсно підсудний викрав мішок цибулі, яку приніс до кафе «Піон», де цибуля розсипалась. А також дані свідки ствердили, що сам підсудний зайшов у причіп автомобіля, де розмовляв з потерпілим. На прохання підсудного, свідок ОСОБА_4 закрив із зовні двері причіпа. Що було між підсудним та потерпілим у причіпі автомобіля свідки не бачили і не знали.

Із висновку судово-медичного експерта суду відомо, що діями підсудного ОСОБА_1 були спричинені легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 у вигляді синця на обличчі (див. а.с. 106-107).

А тому, суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ст.ст. 185 ч.1, 186 ч. 2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, а також вчинив відкрите викрадення чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а саме те, що це людина молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, що він щиро розкаюється у вчиненому, що потерпілий простив підсудному і просив суворо його не карати, що підсудний відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду. А тому, суд прийшов до переконання про можливість виправлення підсудного без відбування покарання. І при обранні підсудному покарання, в межах санкції ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2 КК України, слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік. Та покласти на підсудного ОСОБА_1обовязки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 322 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2 КК України та обрати йому покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування даного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти дану інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Речовий доказ по справі мобільний телефон «NOKIA-1600», який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів РВ УМВСУ, передати потерпілому ОСОБА_2 після вступу вироку у законну силу.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 300 грн. 88 коп. в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області за проведення товарознавчої експертизи мобільного телефону.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської обл. на протязі 15 діб через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Вирок вступив в законну силу: 05.01.2010 року

Копія вірна:

Суддя Заліщицького

районного суду ОСОБА_5