В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004516 від 08.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який працює заготівельником матеріалів на ТОВ «Лазер Вінниця», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 2015 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.02.2006 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП № НОМЕР_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 2006 року народження, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 05.03.2009 року, раніше не судимого;

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
08.07.2015 року, близько 03.00 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , яким було відомо, що на території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_10 , перебувають металеві полоси, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перелізли через паркан на територію вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрали 5 металевих полос довжиною 6 м, шириною 20 см та товщиною 4 мм, загальна вага яких становила 200 кг, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1531/15-21 від 21.08.2015 року складає 640 гривень, що належать ОСОБА_6 . Після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: він разом із ОСОБА_5 близько 03.00 години 08.07.2015 року зайшли на земельну ділянку, яка була огороджена парканом, та викрали 5 металевих полосок, які перенесли в його власний гараж, а зранку, скориставшись послугами таксі, вказаний метал здали в пункт прийому металу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, а саме визнав заявлену матеріальну шкоду, зазначивши, що вона потерпілому відшкодована, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та процесуальні витрати не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: разом із ОСОБА_4 вночі 08.07.2015 року вони зайшли на земельну ділянку, яка була огороджена парканом, звідки викрали 5 металевих полосок, які перенесли в гараж ОСОБА_4 , та вранці скориставшись послугами таксі відвезли вказаний метал в пункт прийому металу, де здали його за винагороду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, а саме визнав заявлену матеріальну шкоду, зазначивши, що вона потерпілому відшкодована, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та процесуальні витрати не визнав.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що з обвинуваченими він раніше незнайомий. Вранці 08.07.2015 року він виявив, що з території його домоволодіння зникли 5 металевих полосок, внаслідок чого пошкоджено доріжку, що створило значні незручності для пересування по подвір`ю.

Матеріальну шкоду йому відшкодовано, а тому зменшив позовні вимоги та просив стягнути з обвинувачених моральну шкоду та процесуальні витрати за правову допомогу.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинувачених та потерпілого суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним із обвинувачених злочину, особи обвинувачених та обставини, що обтяжують і пом`якшують їх покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 96), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 94-95), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 92).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обвтавин, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, передбаченим ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Також, судом враховано особу ОСОБА_5 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 88-89), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.84-85), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 87).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, передбаченим ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Також, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в рівних долях вартість проведення криміналістичного дослідження за висновок судово-товарознавчої експертизи №1531/15-21 від 21.08.2015 року (т.1 а.с. 66-68), проведення якої було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину у співучасті.

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України цивільний позов ОСОБА_6 до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_11 про стягнення з них в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 6000 гривень, суд виходячи з принципів виваженості, розумності, справедливості і співмірності, вважає їх завеликими та такими, що підлягають зменшенню до 2000 грн., при цьому зазначаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях, які позивач зазнав внаслідок вчинення відносно нього злочину, а саме душевних переживань через викрадення майна - металевих полосок, що пошкодило доріжку та створило незручності для пересування подвір`ям, водночас судом враховано майновий стан обвинувачених.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 понесених потерпілим процесуальних витрат сплаченого судового збору за подання позовної заяви про відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 487,20 гривень, що підтверджується квитанцією (т.1 а.с. 60).

Також щодо процесуальних витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне: згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

При цьому, суд враховує, що потерпілим надано квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату ним послуг на правову допомогу в розмірі 2000 гривень (т.1 а.с.61) та договір про надання правової допомоги від 12.10.2015 року з адвокатом ОСОБА_7 (т.1 а.с.32), а тому вважає, що витрати на правову допомогу потерпілим обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1167 ЦК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок у відшкодування процесуальних витрат судового збору.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України стягнути в рівних долях з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави Україна 246 (двісті сорок шість) гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень за висновок судово-товарознавчої експертизи №1531/15-21 від 21.08.2015 року.

Речові докази в кримінальному провадженні №0004516 металеві стрічки в кількості 30 штук, передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: