Справа № 2303/987/12
Провадження № 1/2303/99/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2012 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Чепурного О.П.,

при секретарі - Бубир В.М.,

за участю прокурора - Ковтуна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов'язаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 з січня 2012 року по березень 2012 року в с. Яворівка Драбівського району Черкаської області у домоволодінні № 43 по вул. Загороднього діючи умисно, здійснював заготівлю побутового металобрухту від населення за готівку. При цьому ОСОБА_1 в якості суб'єкта підприємницької діяльності не зареєструвався, і не отримав відповідного спеціального дозволу (ліцензії) на право здійснення операції з металобрухтом, з послідуючою реалізацією, чим порушив п. 26 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» №1775-111 від 01.06.2000 року, ч. 4 та ч. 8 ст. 4 Закону України «Про металобрухт» № 619 - XIV від 05.05.1999 року, зі змінами згідно Закону України № 2114- III від 16.11.2000 року та п. 1.2, п.2.1, п. 3.3 Наказу № 183 від 31.10.2011 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових та чорних металів», затвердженого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 213 КК України визнав повністю і показав, що в січні 2012 року він вирішив займатись закупкою металобрухту від населення в с. Яворівка Драбівського району Черкаської області. Заради цього він позичив в жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 Я.М. металеві ваги та гроші. Заготівлю побутового металобрухту від населення ОСОБА_1 здійснював у період з січня по березень 2012 року по ціні 1 грн. 50 коп., за кілограм, при цьому в якості суб'єкта підприємницької діяльності він не був зареєстрований і не отримував спеціального дозволу (ліцензії) на право здійснення операції з металобрухтом. У скоєному щиро розкаюється.

Показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінальної справи, ш; характеризують особу підсудного.

Аналізуючи здобуті докази у справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності т: достатності, суд приходить до переконливого висновку про повну доведеність пред'явленою підсудному обвинувачення, останній себе не обмовляє, оскільки його вина підтверджується достатньою сукупністю належних доказів по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 213 КК України, тобто здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, згідне ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості та особу підсудного, який раніше де кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставини, що пом'якшують покарання підсудного суд відносить щире каяття Іі активне сприяння розкриттю злочину, які передбачені п.1 ч.1 ст.66 КК України. Обставини, що і обтяжують покарання підсудного, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання підсудному суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари з; скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід, обраний відносно підсудного ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд, залишити без змін, до вступу вироку суду у законну силу.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст. 81 КПК України Судових витрат по справі не має, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбачено: ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п'ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід обраний засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без змін, до вступу вироку у законну силу.

Речові докази по кримінальній справі - металеві ваги передані на зберігання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий: