Категорія: ч.2 ст.367, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
прокурора ОСОБА_5 ,
підсудної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора на постанову Горохівського районного суду від 08 червня 2015 року, якою
справа про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Промінь Луцького району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , із повною вищою освітою, одруженої, непрацюючої, несудимої, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК України, повернута прокурору Волинської області для організації і проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено попередній підписка про невиїзд.
Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, суд
В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона, працюючи на посаді головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції із збереженням 13 рангу державного службовця (наказ № 56-к начальника головного управління юстиції у Волинській області від 27 березня 2007 року), а згідно наказу №65-к від 05 березня 2008 року - на посаді заступника начальника Луцького міського управління юстиції - начальника Першого відділу державної виконавчої служби, будучи згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державним службовцем, тобто службовою особою, неналежно виконувала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, чим вчинила службову недбалість.
Так, 15 листопада 2007 року підсудна ОСОБА_6 отримала для виконання наказ господарського суду Волинської області № 4/119-1 від 07 вересня 2002 року про стягнення з Волинського обласного дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" (далі - ВОДП ДАК "Хліб України") на користь Волинського головного регіонального управління комерційного банку "Приватбанк" (далі - ВГРУ КБ "Приватбанк") 1206403,47 грн., який надійшов після попередньо винесеної постанови про повернення виконавчого документу на підставі п.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".
Зважаючи на те, що ч.5 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 року) прямо не передбачено дозволу щодо повторного відкриття виконавчого провадження після повернення виконавчого документу на підставі п.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, підсудна ОСОБА_6 , маючи значний досвід роботи, виконувала покладені на неї обов`язки не у точній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 року), ст.19 Конституції України та у протиріччі з установленим порядком і тією обстановкою, що склалась. Зокрема, 16 листопада 2007 року в приміщенні Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (далі - ПВДВС Луцького МУЮ), що знаходиться за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул.Винниченка, 27а, несумлінно виконуючи свої посадові обов`язки, виконуючи їх не у точній відповідності до закону, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області № 4/119-1 від 07 вересня 2002 року.
Після цього 13 грудня 2007 року, 13 березня 2008 року та 31 березня 2008 року ОСОБА_6 винесла постанови про арешт коштів божника - ВОДП ДАК "Хліб України", а 07 жовтня 2008 року - постанову про стягнення з ВОДП ДАК "Хліб України" виконавчого збору. На підставі вищевказаних постанов з рахунків ВОДП ДАК "Хліб України" відповідно до виставлених ПВДВС Луцького МУЮ платіжних вимог № 18 від 26 березня 2008 року на суму 68863,62 грн., № 85 від 30 травня 2008 року на суму 50264,09 грн. та № 299 від 03 жовтня 2008 року на суму 405877,74 грн. було стягнуто із ВОДП ДАК "Хліб України" та перераховано ВГРУ КБ "Приватбанк" 477531,32 грн., а на користь держави - 47474,13 грн. виконавчого збору, тобто стягнуто кошти із ВОДП ДАК "Хліб України" на загальну суму 525005,45 грн.
Внаслідок неналежного виконання підсудною ОСОБА_6 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них державі в особі ВОДП ДАК "Хліб України" було завдано тяжких наслідків, що виразилось у спричиненні збитків на загальну суму 525005,45 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.367 КК України.
Крім того, підсудна ОСОБА_6 обвинувачується і в тому, що вона, будучи з 06 березня 2008 року згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державним службовцем, тобто службовою особою, а саме заступником начальника Луцького міського управління юстиції - начальником Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (наказ начальника Головного управління юстиції у Волинській області № 65-к від 05 березня 2008 року), постійно здійснюючи функції представника влади, на початку грудня 2011 року умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, з метою створення фіктивного статистичного благополуччя та завищення показників у роботі, створення штучного авторитету ввіреної їй державної організації - Першого ВДВС Луцького МУЮ, хибного кар`єризму, діючи всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, всупереч вимогам ст.ст.11, 52, 83 Закону України "Про виконавче провадження", достовірно знаючи, що згідно ч.4 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", вона, як начальник відділу ДВС затверджує постанову про повернення виконавчого документа стягувачу тільки після перевірки, перебуваючи в своєму службовому кабінеті за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул.Винниченка, 27а, дала своїй підлеглій - державному виконавцю Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_8 , яка перебувала в службовій залежності від неї, явно злочинний наказ - скласти завідомо неправдиві офіційні документи, а саме 307 фіктивних актів державного виконавця про відсутність майна боржників без фактичної перевірки їх майнового стану та 307 постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, в які внести неправдиві відомості про майновий стан боржника та відсутність можливості проведення стягнення.
Після цього, ОСОБА_8 (яку постановою Луцького міськрайонного суду від 28 листопада 2012 року звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України), будучи службовою особою - державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ, перебуваючи в службовій залежності від ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_6 , в період грудня 2011 року в приміщенні службового кабінету, розташованого за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул.Винниченка, 27а, виготовила за допомогою офісно-копіювальної техніки 307 світлокопій актів державного виконавця про відсутність майна боржника, в які внесла завідомо неправдиві дані про майновий стан боржника - відсутність майна, на підставі яких виготовила та склала 307 постанов про повернення виконавчих документів стягувачам - МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області, вказавши у цих документах за вказівкою ОСОБА_6 завідомо неправдиві дані про відсутність майна у боржників в межах суми боргу. Після складання завідомо неправдивих актів державного виконавця про відсутність майна і постанов про повернення виконавчого документа стягувачу та їх підписання ОСОБА_8 передала зазначені документи на затвердження ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, з метою створення фіктивної видимості своєї роботи та особистої значимості як керівника державної установи, зловживаючи службовим становищем, всупереч вимог ст.ст.11, 52, 83 Закону України "Про виконавче провадження", усвідомлюючи, що ОСОБА_8 склала завідомо підроблені документи, перебуваючи в своєму службовому кабінеті, в грудні 2011 року затвердила своїм підписом та відтиском печатки "Першого ВДВС Луцького МУЮ" 307 постанов про повернення виконавчого документа стягувачу та видала їх. При цьому самі виконавчі документи фактично стягувачам повернуті не були, чим останні були позбавленні можливості повторного їх пред`явлення до виконання.
В результаті таких дій підсудної ОСОБА_6 307 громадян уникнули встановленої законом адміністративної відповідальності, а до Державного бюджету не надійшли кошти в сумі 168656 грн., окрім того, допущено викривлення державної статистичної звітності, внесено недостовірні дані до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та державного статистичного звіту про роботу органів державної виконавчої служби форми № 1 за 2011 рік.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 спричинила тяжкі наслідки, що виразилось у заподіянні майнової шкоди державі в сумі 168656 грн., що більше, ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а також підриві престижу та авторитету державного органу в особі Першого ВДВС Луцького МУЮ, що виразилось у втраті довіри зі сторони громадськості до діяльності вказаного органу державної влади, породило у боржників і порушників адміністративних норм почуття безкарності та вседозволеності і фактично нівелювало роботу органів ДАІ УМВС України у Волинській області та судів по виявленню адміністративних правопорушень та призначення стягнень за їх вчинення.
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України.
Підсудна ОСОБА_6 обвинувачується ще й і в тому, що вона, обіймаючи посаду начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ, постійно здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, в особистих інтересах, з метою штучного створення статистичного благополуччя та завищення показників у роботі, створення фіктивного авторитету ввіреної їй державної організації - ІНФОРМАЦІЯ_2 , хибного кар`єризму, діючи всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, плануючи в подальшому вчинити службове підроблення - затвердити завідомо неправдиві офіційні документи, на початку січня 2012 року для фіктивного покращення статистичних показників у роботі, діючи умисно, перебуваючи у приміщенні Першого ВДВС Луцького МУЮ за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул. Винниченка, 27а, дала явно незаконний наказ державному виконавцю ОСОБА_8 закінчити 617 виконавчих проваджень груднем 2011 року без проведення виконавчих дій, перевірки майнового стану боржника та внести дані про їх закінчення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
ОСОБА_8 (яку постановою Луцького міськрайонного суду від 28 листопада 2012 року звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України), усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_6 , відмовилась виконувати явно незаконний наказ.
Підсудна ОСОБА_6 , будучи впевненою, що шляхом погроз переконає державного виконавця ОСОБА_8 виконати її незаконний наказ, вчинила активні дії, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину, а саме, перебуваючи у приміщенні Першого ВДВС Луцького МУЮ, в січні 2012 року, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, дала вказівку державному виконавцю Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_9 виготовити від імені державного виконавця ОСОБА_8 617 актів державного виконавця про відсутність майна боржника та 617 проектів постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, датовані груднем 2011 року, а також внести неправдиві відомості про їх закінчення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
На виконання злочинної вказівки підсудної ОСОБА_6 державний виконавець ОСОБА_9 разом із державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_10 та практикантом ОСОБА_11 в січні 2012 року, перебуваючи в приміщенні Першого ВДВС Луцького МУЮ, виготовили завідомо неправдиві проекти офіційних документів, а саме 487 актів державного виконавця про відсутність майна боржника від імені ОСОБА_8 , датовані груднем 2011 року, та 612 проектів постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від імені ОСОБА_8 , датовані груднем 2011 року, в які внесли за наказом ОСОБА_6 неправдиві відомості про майновий стан боржника - відсутність майна боржника за місцем проживання в межах суми боргу, а відомості про закінчення 612 виконавчих проваджень груднем 2011 року внесли до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Підсудна ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак ОСОБА_8 категорично відмовилась підписати вищевказані 612 проектів підроблених постанов про повернення виконавчого документа стягувачу.
Таким чином, на думку органів досудового слідства, ОСОБА_6 вчинила незакінчений замах на зловживання службовим становищем та службове підроблення, що могло спричинити тяжкі наслідки, а саме заподіяти майнову шкоду державі в сумі 339582 грн., що більше, ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.2 ст.364 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК України.
Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 червня 2015 року вказану кримінальну справу повернуто прокурору Волинської області для організації і проведення додаткового розслідування.
Суд своє рішення мотивував тим, що досудове слідство по ній проведено однобічно і неповно та без детального з`ясування всіх обставин справи.
Зокрема, встановлено ряд порушень та розбіжностей під час проведення досудового слідства, у процесі якого залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувані події і з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість особи, форму її провини і зв`язок її дій зі шкідливими наслідками, що настали, а отже, правильно вирішити кримінальну справу, що є підставою для направлення справи на додаткове розслідування.
В постанові зазначено, що органом досудового слідства не встановлено особи та не допитано всіх боржників у виконавчих провадженнях, не перевірено їх показання, в матеріалах справи відсутні відомості про сплату штрафу та наявність майна у останніх, що позбавляє суд можливості перевірити у них наявність боргу по сплаті штрафу, а відтак, і факт заподіяння підсудною державі шкоди на інкриміновану суму.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що що досудове слідство у даній справі є неповним, оскільки всупереч ст.ст.22, 64 КПК України 1960 року органом досудового розслідування поверхово та однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а суттєві суперечності, які містяться у даних обвинувачення та показаннях свідків, усунути на судовому слідстві неможливо.
Прокурор у поданій апеляції зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку, що обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в ході судового слідства були досліджено поверхнево та однобічно, а відтак відсутні передбачені законом підстави для її повернення на додаткове розслідування. Просить постанову Горохівського районного суду від 08.06.2015 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу повернути в суд першої інстанції для продовження здійснення судового розгляду.
Заслухавши доповідача, який доповів суть постанови та доводи апеляції, прокурора, який апеляцію підтримав, підсудну та захисника, які апеляцію не визнали і просили постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляції, колегія суддів судової палати прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст.281 КПК України (в редакції 1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота та неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що досудове слідство по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.367, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК України проведено неповно, поверхнево та без детального з`ясування всіх обставин справи.
Зокрема, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що під час досудового слідства не встановлено всі фактичні обставини справи, в тому числі не допитані всі боржники у виконавчих провадженнях, не встановлено наявність чи відсутність у них певного майна та відомості про сплату ними штрафу, розмір шкоди завданої діями ОСОБА_6 .
Так, органом досудового слідства при доведенні обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України із 307 боржників, на яких було накладено штраф, встановлено та допитано лише 89 осіб, відомості про сплату штрафу та наявності майна у решти боржників у матеріалах справи відсутні.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 показали суду, що вищевказані штрафи вони сплатили.
З оголошених в судовому засіданні показань, які дали свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 вбачається, що накладені штрафи вони сплатили. Частина зазначених свідків пред`являли відповідні квитанції, та вказали про відсутність у них майна, на яке можна було б звернути стягнення.
Обвинувачуючи ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК України, органом досудового слідства жодного боржника у зазначених в обвинувальному висновку 487 та 612 виконавчих провадженнях не встановлено та не допитано, що, як вірно зазначено в постанові, позбавляє суд можливості перевірити у них наявність боргу по сплаті штрафу та факт заподіяння підсудною державі шкоди на вищевказану суму.
Вказане свідчить про неповноту досудового слідства та необхідність проведення оперативно-розшукових заходів з метою встановлення даних обставин, які мають істотне значення для вирішення справи.
Повертаючи справу для проведення додаткового розслідування, суд в постанові зазначив у чому виражена неповнота досудового слідства та чому суд позбавлений можливості їх усунути, вказавши які оперативно-розшукові заходи та дії слід провести.
Крім того, не було з`ясовано під час досудового розслідування та не долучено до матеріалів кримінальної справи відповідних доказів, на підставі яких можна було б встановити, чи є чинними на даний час судові рішення згідно яких здійснювалося стягнення з ВОДП ДАК «Хліб України» грошових коштів та, відповідно, наявність та розмір заподіяних державі збитків.
Також при зміні обвинувачення в суді шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.2 ст.365 КК України на ч.2 ст.367 КК України було порушено право підсудної на захист, оскільки така зміна юридичної кваліфікації її діяння потребує проведення відповідного досудового слідства з метою дотримання встановленого порядку зібрання доказів, їх дослідження та забезпечення всіх процесуальних прав підсудної, в тому числі в повній мірі права на захист.
Враховуючи обсяг процесуальних дій, які необхідно здійснити, з метою усунення протиріч та суперечностей, суд першої інстанції правомірно повернув справу прокурору для проведення додаткового розслідування, а доводи апелянта, що виявлені судом недоліки можуть бути усунені в процесі судового розгляду не заслуговують на увагу.
В ухвалі суду зазначено, які саме оперативно-розшукові заходи та дії слід провести під час додаткового розслідування.
Зокрема, слід встановити особи боржників у виконавчих провадженнях та їх місцезнаходження, допитати їх; встановити наявність чи відсутність у них певного майна та відповідність даної інформації актам про відсутність майна боржників; встановити розмір шкоди, завданої діями ОСОБА_6 , в тому числі шляхом отримання достовірних відомостей про сплату боржниками штрафів; встановити чи є чинними на даний час судові рішення згідно яких здійснювалося стягнення з ВОДП ДАК «Хліб України» грошових коштів та, відповідно, наявність та розмір заподіяних державі збитків за даним епізодом.
Відповідно, ухвала суду першої інстанції є законна і обґрунтована. Підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Керуючись п.11 Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 року, ст.ст. 365-367КПК України (в ред. 1960), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Горохівського районного суду від 08 червня 2014 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.367, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15, ч.2 ст.366 КК України направлена прокурору Волинської області для організації і проведення додаткового розслідування, - без зміни з доповненнями.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 22.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_64