Справа № 1-159 2010 р.
ВИРОК

ІМ Я М УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Криницького Л.B.

при секретарі Свиридок A.B.

за участю:

прокурора Ольхового В.Г.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого машиністом промивочних машин ІГЗК, не судимого , за ст. 122 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2009 року близько 18 години в с. Жовтнівка Володарсько-Волинського району Житомирської області, в будинку № 8 по вулиці Жовтневій, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на грунті особистих неприязних стосунків виник конфлікт.

Так, в ході конфлікту ОСОБА_2 М, умисно наніс удар кулаком правої руки в область лівої частини щелепи ОСОБА_3, чим умисно спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді косого перелому кута нижньої щелепи зліва, яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що 22 листопада 2009 року приблизно о 18 годині він приїхав з поминок та був у хаті своїх батьків, за місцем свого проживання. Того дня він спиртних напоїв не вживав. До них до хати зайшов ОСОБА_3, який приходиться йому рідним дядьком, по матері, та хрещеним, який перебував у нетверезому стані. ОСОБА_3 вимагав від батьків могорич за те, що він привіз їм порося з базару. Батьки відмовились ставити йому могорич, тоді він став висловлюватись на адресу батьків брутальною лайкою. Він перебував в іншій кімнаті коли почув крики дітей. Спочатку в кухню вийшов батько, а потім він. Коли він зайшов в кухню то побачив, що ОСОБА_3 тримає за руки його співмешканку. ОСОБА_3 був агресивним, він кричав, трусив його співмешканку, ОСОБА_4.

Він заламав ОСОБА_3 руки та став виштовхувати його на вулицю. ОСОБА_3 впирався. Він виштовхав ОСОБА_3 на вулицю та закрив за ним двері. Чи допомагав йому виштовхувати ОСОБА_3 з хати батько він не пам'ятає. ОСОБА_3 ходив біля хати, стукав у вікна, погрожував спалити хату. Щоб ОСОБА_3 падав він не бачив. Він ОСОБА_3 не бив, де він отримав тілесні ушкодження йому не відомо. Він допускає, що так як ОСОБА_3 чинив йом/ опір то коли він його виштовхував то він міг вдаритися об одвірок дверей. У ОСОБА_4 на руках були синці, був синець від удару ОСОБА_3 і у батька. Як ОСОБА_3 вдарив батька він не бачив.

Через декілька днів його брат, ОСОБА_5 сказав йому, що він бачив дружину ОСОБА_3 і вона питала у нього чи у них не було її чоловіка, так як він прийшов додому побитий і нічого не памятає. Він також ходив до ОСОБА_3 щоб довідатись де отримав ОСОБА_3 тілесні ушкодження на що його дружина відповіла, що він не памятає.

Він з своєю співмешканкою, ОСОБА_6, їздили до ОСОБА_3 в лікарню,щоб прові; завезти продукти харчування, але він від передачі і розмовляти з ним відмовився.

До них приходила дружина ОСОБА_3 і вимагала гроші на лікування, говорила, що і потратили 3000 гривень, а тому вимагала сплатити їм таку суму.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчин інкримінованого йому злочину його вина знайшла своє ствердження в судовому засідан: стверджується доказами дослідженими в суді.

-потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 21 листопада 2009 року то була субота, ОСОБА_4, співмешканка його племінника ОСОБА_2, попросила звозити їх наступного дня на поминки. Говорячи про розрахунок, він пошуткував та сказав що розрахунок буде через «кущі». В неділю, 22 листопада 2009 року він на власному автомобілі, приблизно о 10 годині ранку, привіз ОСОБА_7, батька ОСОБА_2 до базару та доставив придбані ним зварювальний апарат та порося. Після базару він з ОСОБА_8, своєю кумою, випив 150-200 грамів горілки та ліг відпочивати. Поки він попорався та приблизно о 17 годині пішов до своєї сестри, ОСОБА_9, матері ОСОБА_2. Біля двору будинку були тесть та теща ОСОБА_2, тобто батьки його співмешканки, а також ОСОБА_7, який запропонував випити. Батьки співмешканки ОСОБА_2 поїхали додому, а він з ОСОБА_7 зайшли до хати, щоб випити. Сестра стала кричати, що ніхто не буде пити і що йому уже досить. Вони стали розмовляти і він попросив, щоб йому налили сто грамів, та став говорити що він їх слухає, возить куди вони попросять. В цей час в спальню де вони стояли з другої спальні вискочив ОСОБА_10, який перебував у нетверезому стані, який обізвав його та став кричати, що він говорить що завезе його співмешканку, тоді коли вона розрахується з ним через «кущі». Він відповів, що свою жінку на його співмешканку не проміняє. Між ними виникла сварка і в цей час ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком правої руки в щелепу. Від удару він знепритомнів впав на підлогу. Коли він прийшов до свідомості то почув голос своєї сестри, яка звертаючи до сина говорила:» Що ти наробив, тобі буде гріх великий, це твій батько хрещений». Його підняли та виштовхали, вдаривши в спину, на вулицю. Хто виштовхав його він не бачив так іяк на голову була задерта його куртка. До повної свідомості він прийшов на вулиці. Він відчував сильний біль в області шиї та лівої сторони щелепи. Він нікого із ОСОБА_2 не бив. Додому він прийшов приблизно о 20 годині. По дорозі він ні з ким не зустрічався. Вдома він подивився в дзеркало та побачив, що у нього шия та ліва сторона щелепи були опухлі і під оком зявився синець, була розбита губа. Дружина запитала де він був і що сталося на що він відповів, що їй це не потрібно знати. Він вирішив поїхати в лікарню, а тому на власному автомобілі поїхав в смт. Володарськ-Волинський. Випадково він зустрівся з своїм товаришем ОСОБА_11, якому розповів що сталося. Вони поговорили, що в такий пізній час та у вихідний лікарів в лікарні може не бути, а тому він не став їхати в лікарню. Він думав, що пройде. Вночі він проснувся від того, що з рота у нього йшла кров. 23 листопада він був вдома, не хотів нікуди звертатися думав, що пройде. 24 листопада він поїхав у стоматологічну лікарню де йому виписали направлення на аналізи. Він аналізів не став здавати, а зразу ж поїхав в лікарню в м. Житомир де йому зробили рентген та виявили перелом. Його поклали в лікарню де він пройшов курс лікування. В міліцію не хотів звертатися так як ОСОБА_12 його рідний племінник, хрещеник, але громадяни, які знали про цю подію переконали його, а тому 7 грудня він звернувся із заявою в міліцію. З лікарні він зателефонував своїй дружині та сказав їй щоб вона сходила до ОСОБА_2, щоб вони відшкодували йому витрати на лікування. Дружина говорила, що ОСОБА_2 сказали, що вони платити не будуть. Він не міг два місяці їсти, робити, переніс фізичний біль, а тому підтримує заявлений цивільний позов.

-свідок ОСОБА_13 суду показала, що 22 листопада її чоловік їздив на базар. Повернувся з базару в нормальному стані, поспав, вигнав корів, а потім пішов. 22 листопад біля 19 годин додому прийшов її чоловік ОСОБА_3. Він був побитий, все було в крові, губа була вивернута. Він сказав, що був у ОСОБА_2 і його в хаті побив ОСОБА_2. Він говорив, що це було в присутності сестри, її чоловіка та співмешканки ОСОБА_2. Чоловік спочатку ліг, а потім в той же день поїхав в Володарськ-Волинський, говорив, що звернеться в лікарню. Приїхав додому він приблизно о 22 годині, говорив, що його ніхто не

дивився. 23 листопада він був вдома полоскав ротову порожнину настоєм ромашки, у нього було опухле обличчя і він не міг їсти та говорити. 24 листопада 2009 року чоловік поїхав в районну лікарню. Приїхавши він зібрався та поїхав в лікарню в м. Житомир де його поклали в стаціонарне відділення та зробили операцію.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 22 листопада 2009 року ОСОБА_3, який приходиться його дружині рідним братом, привіз їм з базару порося. Ввечері ОСОБА_3 перебуваючи в нетверезому стані прийшов до них додому та став вимагати у них могорич за те, що він привіз порося. Він з дружиною сказали, що горілки у них не має. Він з сином розійшлися по спальнях, а на кухні залишилися ОСОБА_3 з співмешканкою його сина та дітьми. Він почув крик невістки, а тому зайшов в кухню та побачив, що ОСОБА_3 тримав невістку за руки. Він вирвав невістку з рук ОСОБА_3, який після цього наніс йому удар від якого він впав. Він покликав сина, ОСОБА_2, який заламав ОСОБА_3 руки та виштовхав його на вулицю. Щоб ОСОБА_3 падав він не бачив.

Аналізуючи показання ОСОБА_7 суд вважає, що його показання підтверджують, що між підсудним та потерпілим був конфлікт, що підсудний застосовував до потерпілого фізичну силу у виді заламування рук та виштовхав його на вулицю. Так як свідок є батьком підсудного то суд критично ставиться до його показань стосовно того, в чому проявилось фізичне насильство та тих обставин, що саме підсудний заподіяв тілесні ушкодження потерпілому. Із вказаних показань слідує, що потерпілий прийшов до хати в якій проживає підсудний не побитим, тілесні ушкодження у нього появились після відвідування місця проживання підсудного.

-свідок ОСОБА_9 суду показала ,що 22 листопада 2009 року вона на базарі купила порося, яке їй додому завіз її брат ОСОБА_3. Ввечері до неї додому прийшов ОСОБА_3, який за надану послугу став вимагати могорич. Вона відповіла, що у неї горілки не має та пішла в хлів поратись. Що відбулося в хаті вона не бачила, але чула як ОСОБА_3 перебуваючи на вулиці погрожував спалити, що він їх повбиває. Коли вона прийшла до хати то їй ніхто ніщо не розповідав.

На другий день дружина ОСОБА_3 сказала їй, що її син ОСОБА_14 побив її чоловіка і говорила, що на лікування її чоловіка потрібні гроші. Вона відповіла ОСОБА_13, що вона нічого не знає і грошей не дасть.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_9, суд вважає, що її показання також підтверджують, що потерпілий прийшов до них до хати не маючи тілесних ушкоджень, що в хаті виник конфлікт. Наступного дня вона довідалась від дружини ОСОБА_13 про те, що її син побив чоловіка ОСОБА_13.

Так як свідок є матірю підсудного то суд критично ставиться до її показань стосовно того, що вона не бачила самого конфлікту в той час коли потерпілий каже, що він чув слова своєї сестри, яка звертаючись до свого сина говорила навіщо він таке зробив, що то є його хрещений.

-свідок ОСОБА_6 суду показала, що 22 листопада 2009 року батьки привезли її з ОСОБА_2 з села Давидівка де вони були на поминках. Ввечері до них прийшов ОСОБА_3, який перебував у нетверезому стані. Він став просити у своєї сестри могорич за те, що він привіз порося. ОСОБА_9 відповіла, що горілки у неї не має. ОСОБА_2 з батьком вийшли з кухні та пішли відпочивати. ОСОБА_3 на кухні став приставати до неї. Вона стала кричати на ОСОБА_3, щоб він забрав від неї свої руки . В цей час до кухні зайшов батько її співмешканця і ОСОБА_3 вдарив його в обличчя. В кухню зайшов ОСОБА_2 , який заламав ОСОБА_3 руки та вивів його на вулицю. ОСОБА_3 походив кругом хати та погрожував їх спалити. Через три дні вона прийшла до ОСОБА_13 і вона сказала їй, що ОСОБА_3 лежить в лікарні. Вона сказала, що він не памятає де був і хто його бив. Вона з ОСОБА_2 їздили в лікарню до ОСОБА_13, але він не захотів з ними розмовляти.

-свідок ОСОБА_5 суду показав, що 22 листопада 2009 року, ввечері, він був у батьків. Там був ОСОБА_3, який перебував у нетверезому стані, який вимагав у його матері могорич за те, що він привіз порося. Побачивши це, він пішов додому. На другий день брат говорив йому, що ОСОБА_3 чіплявся до ОСОБА_4 і він викинув ОСОБА_3 з хати. У вівторок чи середу його зустріла дружина ОСОБА_3 і запитала чи був ОСОБА_1 у моїх батьків і чи був він побитий. Він підтвердив, що ОСОБА_1 був у батьків, але він не побитий, а перебував у нетверезому стані.

- свідок ОСОБА_15 суду показав,що 22 листопада 2009 року, приблизно 16 години 10 хвилин він бачив ОСОБА_3, який був трошки напідпитку і стояв біля подвіря ОСОБА_5. В цей час з автомобіля виходив ОСОБА_2 з співмешканкою, бачив батька жінки з якою проживає ОСОБА_2. Приблизно о 18 годині він гнав корів і чув, що на подвірї ОСОБА_2 розмовляють. Він чув голос ОСОБА_7, його свата та ОСОБА_3. Сварок він не чув. Наступного дня чи через день він бачив ОСОБА_3 в смт. Володарськ-Волинську, у якого обличчя було опухле і він не міг розмовляти. ОСОБА_3 сказав, що його побили у ОСОБА_7, а тому він робив рентгенологічний знімок. Хто конкретно його побив він йому не говорив.

-свідок ОСОБА_16 суду показала, що від мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_17 вона довідалась, що її брата ОСОБА_3 побили. Вона мала розмову з своєю сестрою, матірю підсудного, яка пояснила, що вона нічого не бачила так як знаходилась в сараї, а брат з сином були у хаті. Вона розмовляла по телефону з ОСОБА_3, який лікувався в лікарні м. Житомира і він їй розповів, що його вдарив племінник, ОСОБА_2, коли перебував на кухні будинку своєї сестри. Брат має такий характер, що він не міг сказати неправду.

-свідок ОСОБА_11 суду показав, що 22 листопада 2009 року приблизно о 22 годині, була неділя, він зустрівся з своїм знайомим ОСОБА_3, який на власному автомобілі приїхав в смт. Володарськ-Волинський. ОСОБА_3 йому розповів, що він приїхав в лікарню так як його побив хрещеник, тобто ОСОБА_2. ОСОБА_3 пагано розмовляв, а тому обставини заподіяння тілесних ушкоджень не розповідав. Він памятає, що він розповідав про якийсь могорич, що ОСОБА_2 під час розмови його зненацька вдарив в голову і у нього щось з щелепою. Він порадив ОСОБА_3 звернутися в стоматологічну поліклініку. В понеділок він також бачив ОСОБА_3, який мав на руках направлення на аналізи, рентген. Йому відомо що ОСОБА_3 лікувався в м. Житомирі.

Таким чином свідок ОСОБА_11 підтвердив показання потерпілого, що він в день заподіяння йому тілесних ушкоджень, тобто 22 листопада 2009 року їздив в смт. Володарськ- Волинський, щоб звернутися за медичною допомогою в лікарню і того ж дня сказав свідку, що його вдарив в голову хрещеник, тобто ОСОБА_2.

-судово-медичною експертизою №1338 від 21.04.2010 року, згідно якої у ОСОБА_3 було виявлено косий перелом кута нижньої щелепи зліва, який утворився від дії не менш як одного травматичного впливу тупого предмету з обмеженою контактуючої поверхнею, який не залишив яких-небудь характерних та специфічних ознак дозволяючих ідентифікувати їх слідоутворюючі частини , яка відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до довготривалого розладу здоровя і творився не виключно в термін та за обставин, вказаних в надісланій постанові (22.11.2009). Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_3, утворення його при падінні на площину не можливе.( а.с.34).

Суд критично ставиться до показань підсудного щодо його версії подій, які відбулися 22 листопада 2009 року приблизно о 18 годині в будинку № 8 по вулиці Жовтневій в с. Жовтнівка між ним та потерпілим і вважає, що підсудний з метою уникнення від кримінальної відповідальності дає неправдиві покази, які спростовуються показаннями свідків як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні та матеріалами кримінальної справи дослідженими в судовому засіданні.

Так, той факт, що між підсудним та потерпілим, вищевказаної дати, був конфлікт ніхто із допитаних в судовому засіданні свідків не заперечує в тому числі і підсудний. Свілк ОСОБА_13 та ОСОБА_11 стверджують, що уже 22 листопада вони довідались ві потерпілого, що тілесні ушкодження йому заподіяв підсудний, що спростовує показана підсудного, що потерпілий сам не памятав де і при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження, що він був в сильній степені спяніння. Той факт, що потерпілий не мі г отримати тілесні ушкодження в результаті падіння стверджується категоричним висновком судово-медичної експертизи, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися від дії не менш як одного травматичного впливу тупого, твердого предмету, яким могла бути рука людини.

Оцінюючи досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину знайшла своє ствердження в судовому засіданні і кваліфікує його дії за ст. 122 ч.І КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК, але таке ,що спричинило тривалий розлад здоровя .

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що він працює і за місцем роботи характеризується позитивно.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 може бути виправлений без ізоляції його від суспільства і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді виправних робіт по місцю роботи, в межах санкції статті за якою він обвинувачується.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільного позову, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, а саме в частині задоволення моральної шкоди так як на підтвердження матеріальної шкоди позивач не надав суду документально підтверджених доказів.

Визначаючи суму на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з обставин справи, характеру та тривалості моральних страждань позивача, повязаних з фізичною біллю, неможливістю працювати та матеріально утримувати сім»ю, розяснень постанови Пленуму Верховного суду України Про практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди , і визначає, що до стягнення, на відшкодування моральної шкоди на користь позивача, підлягає 3 000 гривень.

Міру запобіжного заходу відносно підсудного до набрання вироком законної сили належить залишити попередню - підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.І КК України і призначити йому покарання - 1 рік 6 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10 % із суми заробітку в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 ( три тисячі) гривень, в решті заявленого позову відмовити за безпідставністю.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту проголошення через Володарськ-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Л.В.Криницький