ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 14 липня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 31.01.2014 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до одного року позбавлення волі

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2014 року, близько 19:30 год., ОСОБА_6 зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, проник, шляхом зриву скоби навісного замка в приміщення сараю звідки таємно викрав його будівельні матеріали, а саме: вагонку білого кольору 60 листів довжиною 2 метри кожна, в загальному 30 квадратних метрів, вартістю станом на 13.07.2014 року 86 грн. 00 коп. за один квадратний метр, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник. ОСОБА_6 завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2580 грн. 00 коп.

Крім того, 05 березня 2015 року, у нічний час в с. Мирне Барського району Вінницької області, ОСОБА_6 , зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 де повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, проник, шляхом зриву навісного замка, в господарське приміщення ОСОБА_8 звідки таємно викрав його велосипед марки "Україна" синього кольору, вартість якого згідно довідки вартості №30 від 16.03.2015 року, виданої Барською районною спілкою споживачів Вінницької облспоживспілки, становить 340 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 15 березня 2015 року в нічний час в с. Мальчівці Барського району Вінницької області, ОСОБА_6 приїхав до приміщення сільського продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_4 де повторно, умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом розбиття склопакету вікна магазину, проник через дане вікно в приміщення магазину, який належить ОСОБА_9 , та таємно викрав товарно-матеріальні цінгості, а саме: сумку жіночу чорного кольору із шкірозамінника з пластиковими ручками, вартістю 150 гривень, наливка «Клюква» об`ємом 0,5 л. вартістю 25 грн. за пляшку на загальну суму 125 грн. 00 коп., наливка «Вермут з коньяком» об`ємом 0,5 л в кількості 2 пляшки по ціні 22 грн. 00 коп. за пляшку на загальну суму 44 грн. 00 коп., коньяк «Корона Криму» об`ємом 0,25 л. по ціні 36 грн. за пляшку на загальну суму 36 грн. 00 коп., коньяк «Болград» об`ємом 0,5 л. по ціні 82 грн. 00 коп. одна пляшка на загальну суму 82 грн. 00 коп., горілка «Златогор», об`ємом 0,25 л. в кількості 2 пляшки по ціні 25 грн. за одну на загальну суму 50 грн. 00 коп., горілка «Чиста сльоза» об`ємом 0,5 л. в кількості 3 пляшки по ціні 46 грн. 00 коп. на загальну суму 138 грн. 00 коп., горілка «Всеградська» об`ємом 0,5 л. в кількості 8 пляшок по ціні 42 грн. 00 коп. за одну пляшку на загальну суму 336 грн. 00 коп., вино «Кагор» об`ємом 0,7 л. в кількості 2 пляшки по ціні 25 грн. 00 коп. на загальну суму 50 грн. 00 коп., ковбаса «Салямі Золотиста» вагою 0,881 кг. по ціні 106 грн. 00 коп. за кілограм на загальну суму 93 грн. 38 коп., грошові кошти в сумі 68 грн. з каси., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник. ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1172 грн. 38 коп.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

1. Стосовно таємного викрадення будівельних матеріалів з сараю ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та суду пояснив, що він 12.07.2014 року разом з ОСОБА_11 зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 . Зірвали навісний замок. Проникли в сарай, звідки викрали будівельні матеріали, а саме вагонку білого кольору. Конем перевіз до свого дому та заховав в підвали. Про те, що крадіжку вчинив разом з ОСОБА_11 на досудовому слідстві та адвокату не повідомляв. Вирішив повідомити під час розгляду справи в суді.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, його вина доведена в судовому засіданні показами потерпілого, свідків та іншими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що приблизно 12-15 липня 2014 року він виявив зірваний замок та відсутність вагонки в сараї свого домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 . Працівники міліції знайшли вагонку в ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні дали показання про те, що вони були понятими під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 по факту викрадення будівельних матеріалів з сараю ОСОБА_7 . ОСОБА_6 добровільно розповів та показав всі обставини вчиненого ним злочину. ОСОБА_6 добровільно показав місце викрадення та місце зберігання викраденої вагонки. Демонстрував як зривав навісний замок. Заховав вагонку у власний сарай. Перевіз кіньми. Про те, що крадіжку вчинив не сам а за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_6 не говорив.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав показання про те, що він бачив як ОСОБА_6 привіз конем до дому вагонку. Пояснив, що заробив. Потім її вилучили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні дав показання про те, що він не вчиняв крадіжки вагонки з сараю ОСОБА_7 та велосипеда з приміщення ОСОБА_8 . Про крадіжки йому стало відомо від працівників міліції, які проводили слідчі дії.

2.Стосовно таємного викрадення велосипеда марки "Україна" з приміщення ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та суду пояснив, що він 05 березня 2015 року у нічний час в с. Мирне Барського району Вінницької області разом з ОСОБА_11 зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 де ОСОБА_11 своїм ключем відкрив навісний замок гаража. Звідти вони таємно викрали велосипед марки "Україна". Велосипед залишив собі. Про те, що крадіжку вчинив разом з ОСОБА_11 на досудовому слідстві та адвокату не повідомляв. Вирішив повідомити під час розгляду справи в суді.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, його вина доведена в судовому засіданні показами потерпілого, свідків та іншими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що приблизно 05 березня 2015 року він виявив крадіжку велосипеда марки "Україна" в домогосподарстві АДРЕСА_3 . Замок в гаражі був відчинений ключем. Працівники міліції знайшли велосипед в ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав показання про те, що ОСОБА_6 приїздив до нього на велосипеді «Україна». Пояснив, що купив.

3.Стосовно таємного викрадення товарно-матеріальних цінностей з магазину ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно 15 березня 2015 року в нічний час в с. Мальчівці Барського району Вінницької області приїхав до приміщення сільського продуктового магазину де шляхом розбиття вікна проник в приміщення магазину, звідки таємно викрав товар.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного злочину, його вина доведена в судовому засіданні показами потерпілого, свідків та іншими матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є власником магазину в с. Мальчівці Барського району. 16 березня 2015 року вона виявила розбите вікно та відсутність товарно-матеріальних цінностей. Працівники міліції знайшли викрадену сумку та частину товару в ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав показання про те, що він бачив як працівники міліції вилучили з тумбочки ОСОБА_6 в його будинку викрадені з магазину товари.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні дала показання про те, що вона проживає поряд з магазином в с. Мальчівці Барського району. В ніч крадіжки у вікно її будинку стукав чоловік, схожий на ОСОБА_6 .

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілих та свідків обвинувачення, суд вважає їх логічними і послідовними, такими, які не містять істотних суперечностей, а тому приймає такі показання до уваги, вважаючи, що вони відповідають фактичним обставинам провадження. Суд приймає здобуті у судовому засіданні показання свідків та потерпілих до уваги, так як вони дані добровільно, без стороннього фізичного чи психологічного тиску, мають послідовний характер і не мають мети оговорити обвинуваченого чи нашкодити йому.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання недопустимим письмового доказу, відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України, посилаючись на те, що він зібраний стороною обвинувачення з грубим порушенням норм КПК України та з порушенням його права на захист, а саме довідки про вартість викраденого велосипеда «Україна» № 30 від 16.03.2015 року, яка видана Барською районною спілкою споживчих товариств, мотивуючи тим, що вказана установа не може належним чином визначити вартість майна.

Заслухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши доказ, який обвинувачений просить визнати недопустимим, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частина 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В статі 87 КПК України зазначено:

1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

3) порушення права особи на захист.

3. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», наголошено на тому, що згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

Відповідно до змісту п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Вирішуючи заявлене захисником обвинуваченого клопотання на предмет допустимості доказу під час його оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, відповідно до положень ч. 1 ст. 89 КПК України, суд приходить до висновку про те, що довідка вартості є іншим доказом у справі, який доводить відсутність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4, ч. 5 ст. 185 КК України, тобто для визначення розміру крадіжки. Вказаний доказ є належним та допустимим доказом у справі, оскільки одержаний законним шляхом, без порушення гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку, уповноваженою на це особою. Обвинувачений та його захисник під час ознайомлення з вказаною довідкою на досудовому слідстві не заявляли клопотання про її незаконність та не подали у судовому засіданні свій доказ вартості велосипеда.

Крім доведеного вина обвинуваченого ОСОБА_6 стверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими документами: заявою про злочин ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 13.07.2014 року домоволодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , яким підтверджено факт відсутності викраденої вагонки; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 25.07.2014 року домоволодіння ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 , яким зафіксовано факт виявлення частини вагонки, яку ОСОБА_6 заховав після крадіжки; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 25.07.2014 року домоволодіння ОСОБА_17 в АДРЕСА_1 , яким зафіксовано факт виявлення вагонки, яку ОСОБА_6 заховав після крадіжки; довідкою про вартість вагонки; заявою про злочин ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 07.03.2015 року, а саме домоволодіння ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , яким зафіксовано факт крадіжки; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 07.03.2015 року домоволодіння ОСОБА_18 в АДРЕСА_5 , яким зафіксовано факт виявлення викраденого велосипеда; довідкою про вартість викраденого велосипеда «Україна» № 30 від 16.03.2015 року; заявою ОСОБА_9 про злочину; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 16.03.2015 року магазину в АДРЕСА_4 , яким зафіксовано факт крадіжки з магазину; актом ревізії від 16.03.2015 року, яким доведено перелік та вартість викрадених товарів; протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 16.03.2015 року домоволодіння ОСОБА_14 ( де проживає ОСОБА_6 ) в АДРЕСА_1 , яким зафіксовано факт виявлення викрадених в магазині речей.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України.

Фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеною.

Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими.

Суд ставиться критично та не приймає як доказ показання обвинуваченого ОСОБА_6 про причетність до вчинення крадіжки вагонки та велосипеда ОСОБА_11 , оскільки вони не доведені жодним доказом, є непослідовними та не узгоджуються з показами свідків та потерпілих. Обвинувачений не повідомляв про такі покази досудове слідство, що доводить про їх виникнення вже під час судового розгляду та свідчить про їх надуманість.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив нові злочини після його засудження, негативно характеризується по місцю проживання, посередньо характеризується за місцем відбуття покарання ВК № 114; на обліку в лікаря психіатра не перебуває, на обліку в лікаря нарколога перебуває з приводу хронічного алкоголізму; має на утриманні важкохвору матір ОСОБА_17 ( довідка КУ Барський РМЦПМСД), повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних злочинів, клопотання потерпілих суворо не карти обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого в межах даного кримінального провадження, а саме з 03 липня 2015 року до 22 липня 2015 року (перебування ОСОБА_6 в СІЗО після його етапування з ВК № 114 за ухвалою Барського районного суду від 17.06.2015 року) та з 06 листопада 2015 року (перебування ОСОБА_6 в СІЗО після його етапування з ВК № 114 за ухвалою Барського районного суду від 12.10.2015 року) до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох року позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного строку покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 31.01.2014 року та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_6 у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 липня 2015 року до 22 липня 2015 року та з 06 листопада 2015 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази по справі вагонку білого кольору 60 листів довжиною 2 метри кожна, в загальному 30 квадратних метрів, яка перебуває на зберіганні ОСОБА_7 повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ по справі велосипед «Україна», який перебуває на зберіганні в ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 .

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: