№ 760/799/16-к
№ 1-кс/760/414/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22. 01. 2016 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15. 07. 2014 року,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 15. 07. 2014 року.

Скарга вмотивована тим, що 09 квітня 2015 р. слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0005993 від 15.07.2014 р. у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілою.

Про закриття кримінального провадження скаржнику стало відомо з повідомлення про № 50/СВ 5352, яке вона отримала 14.01.2016 року.

Постанову про закриття кримінального провадження скаржник вважає незаконною та прийнятою без урахування всіх обставин справи.

В зв`язку із зазначеним скаржник просила слідчого суддю:

- скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005993 від 15.07.2014 р.;

- зобов`язати СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005993 і провести досудове розслідування.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримала та просила слідчого суддю про задоволення скарги.

Солом`янське УП ГУ НП України в м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 09 квітня 2015 р. слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0005993 від 15.07.2014 р. у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілою.

Скаржник при зверненні до суду зазначала, що про закриття кримінального провадження їй стало відомо з повідомлення про № 50/СВ 5352, яке вона отримала 14.01.2016 року, постанову про закриття кримінального провадження скаржник вважає незаконною та прийнятою без урахування всіх обставин справи, в зв`язку з чим скаржник просила про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VI (КПК України) є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Вбачається, що в порушення вказаних вище вимог, прийняттю оскаржуваного рішення не передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, а викладені у ньому висновки є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Положеннями ст. 303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази тощо.

Отже, однією із форм контролю за дотриманням прав, свобод та законних інтересів потерпілого як сторони кримінального провадження є скасування безпідставної та такої, що не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості постанови про закриття кримінального провадження та (або) рішення, ухвалене в порядку здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яким така постанова була залишена в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 та ч. 1 ст. 304 КПК України рішення слідчого та (або) прокурора про закриття кримінального провадження належить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені до слідчого судді потерпілим або його представником протягом десяти днів з моменту їх прийняття.

Зважаючи на викладене вище вбачається, що рішення слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0005993 є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законності та вмотивованості з огляду на невжиття слідчим всіх належних заходів щодо встановлення та дослідження обставин, які мають значення для кримінального провадження, в зв`язку з чим вимоги скаржника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0005993 від 15.07.2014 р.
Зобов`язати Солом`янське УП ГУ НП України в м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005993 і провести досудове розслідування.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1