Справа № 190/1585/15-к
Провадження №1-кп/190/136/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м.П`ятихатки
П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/136/15 (ЄРДР №001115) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовозобовязаного, раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Пятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , військовозобовязаного, раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 25.09.2015 року о 12год 00хв, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, вступив у попередню злочинну змову з обвинуваченим ОСОБА_5 , які разом вирішили викрасти майно з території земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .
Так, 25.09.2015 року близько 12год 10в, реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 умисно з корисливих мотивів, взявши із дому чотири поліетиленових мішки білого кольору, на своєму велосипеді направилися на кукурудзяне поле, розташоване по АДРЕСА_3 .
Приїхавши на вищевказане поле, приблизно о 12год 25хв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, почали зривати качани кукурудзи та складати їх до мішків, які заздалегідь взяли із собою з дому, та назбиравши качани кукурудзи загальною вагою 114 кг, склали їх біля дороги, щоб в подальшому погрузити на велосипеди та відвезти за місцем проживання з метою подальшого їх продажу. Приблизно о 12год 40хв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були помічені та затримані господарем кукурудзи ОСОБА_6 , тим самим з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
Вказаним правопорушенням своїми спільними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагалися спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1254грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 52 від 29.09.2015 року.
За обвинувальним актом вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини щодо вчинених ним діянь, викладених у обвинувальному акті, відмовившись на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань.
Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем. Крім того, обвинувачений 04.11.2015 року в судовому розгляді подав заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні. Прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 проти заяви обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_5 також відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем, вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини щодо вчинених ним діянь, викладених у обвинувальному акті, відмовившись на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань.
Крім того обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від послуг захисника, 04.11.2015 року подав до суду заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_5 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 проти заяви обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечували.
Потерпілий ОСОБА_6 22.10.2015 року надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, зазначивши, що будь-яких претензій до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має.
Учасники кримінального провадження проти заяви потерпілого та проведення судового провадження за відсутності потерпілого не заперечували.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинувачених, ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинувачених у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Також суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, згідно до ст.89 КК України раніше не судимий, та враховує ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченого та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не зазначає.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченого та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який скоїв злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, згідно ст.89 КК України є раніше не судимим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не зазначає.
Призначаючи покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та обставини вчиненого правопорушення, з урахуванням положень ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого та обставини справи, положення ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід обвинуваченим не обирався, речові докази згідно до ст.100 КПК України необхідно залишити потерпілому.
Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази 114кг початків кукурудзи, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1