Справа № 606/724/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
17 серпня 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого, неодруженого, несудимого
за ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 13 лютого 2015 року приблизно о 16.30 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 200E», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги сполученням с.Зарваниця с.Надрічне Теребовлянського району Тернопільської області в напрямку від с.Зарваниця. На початку с.Надрічне ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.2.9 (а), 10.1,12.1 та п.12.3 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не рухався по дорозі, а змінив напрямок руху, не переконавшись у безпечності маневру, виїхав на мокре узбіччя з правого боку від дороги, яке не призначене для руху транспортних засобів та як наслідок не зміг контролювати рух транспортного засобу, допустивши в результаті цього наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_9 , який стояв на краю проїзної частини дороги.
Внаслідок викладеного та недотримання вимог п.1.5 ПДР України, згідно з якими водій не повинен створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, ОСОБА_4 створив такі умови, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Під час наїзду ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких наступила смерть останнього.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.1.5, 2.3 (а), 10.1, 12.1,12.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням смерті ОСОБА_9 .
У порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення, частково добровільно відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є те, що він вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання, враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є особою молодого віку, працює, думку потерпілої, яка просить суд призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.286 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву про залишення цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, без розгляду.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.286 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, залишити без розгляду.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 614.90 грн. вартості проведеної НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Тернопільській області судової автотехнічної експертизи від 16 березня 2015 року № 5-115/15.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 614.40 грн. вартості проведеної НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Тернопільській області судової інженерно-технічної експертизи від 17 березня 2015 року № 5-114/15.
Скасувати арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 200E», д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, який належить ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_2 .
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя