490/1900/15-к
н/п 1-кп/490/257/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу відносно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 в період часу з 02.02.2015р. по 11.02.2015р., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій намір, що направлений на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме газову двухкамфорну плиту вартістю 150грн., два алюмінієвих карнизи вартістю 267грн. Після чого ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 417грн..
18.05.2015р. між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено та підписано угоду про примирення, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з іспитовим строком 1 рік.
Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 України.
Потерпілий та обвинувачений у судовому засіданні просили затвердити надану до суду угоду.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 - ч.1 ст.185 КК України, - віднесений згідно ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, тому угода відповідає вимогам закону.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадання чужого майна (крадіжка).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст.473, ч.4ст.474 КПК України.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 цілком розуміє положення ст.476 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав про примирення обвинуваченого з потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Запобіжний захід на час розгляду справи в суді обвинуваченому не обирався.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у справі - два карниз алюмінієві передати за приналежністю ОСОБА_6 .
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя