Провадження № 4/1007/375/2012
ПОСТАНОВА

18 жовтня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Міхієнкової Т.Л.,

при секретарі - Сюр О.М.,

з участю прокурора - Мельниченка О.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_1

-

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову від 20 вересня 2012 року про порушення кримінальної справи № 57-2044 за фактом опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов'язків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

встановив:

11 жовтня 2012 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову від 20 вересня 2012 року про порушення кримінальної справи № 57-2044 за фактом опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов'язків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України .

Виконуючи вимоги ч. 3 ст. 236-7 КПК України , заявник посилався на інформацію, розміщену 20 вересня 2012 року на офіційному інтернет- порталі прокуратури Київської області, яку вважає офіційною, та вказав наступне. В опублікованому в інтернеті повідомлені мова йшла про те, що «20 вересня 2012 року працівники міліції виявили порушення вимог законодавства про вибори одним із кандидатів в народні депутати. Агітаційні матеріали вказаної особи знаходилися на проїжджій частині дороги, а не у спеціально призначеному для цього місці. Саме там між народним депутатом України К. ОСОБА_2, кількома невстановленими особами та представниками Броварського МВ ГУ МВС України в Київській обл. стався інцидент». У зв»язку з порушенням цієї справи його особисто , його помічників неодноразово викликали на допити до слідчого у робочий час, що створює значні незручності, заважає належним чином реалізувати право на працю, обмежує свободу та порушує охоронювані законом його права та інтереси. Заявник вказує, що копія вказаної вище постанови йому не була вручена, що не дало йому можливості належним чином обґрунтувати подану скаргу, в чому також вбачає обмеження його конституційних прав та свобод.

Як вказує заявник, порушена 20 вересня 2012 року вищезазначена кримінальна справа стала підставою для порушення 01.10.2012 року прокуратурою Київської області справи відносно нього, ОСОБА_2, кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 357 КК України, пов»язаних з опором працівникам правоохоронного органу під час виконання службових обов»язків; впливу у будь-якій формі на працівника правохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов»язків та добитись прийняття незаконного рішення; умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв»язку з виконанням цим працівником службових обов»язків; незаконного заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною з підстав грубого порушення норм матеріального та процесуального права, та такою, що грубо порушує його законні права та інтереси, просить зупинити досудове слідство по вищезазначеній кримінальній справі та скасувати вказану постанову з наступних підстав.

Вказана постанова, на думку ОСОБА_2, винесена з порушенням вимог ст.22, п.2 ч.1 ст. 6 КПК України. Зокрема, ст. 22 КПК України зобов»язує прокурора , слідчого вживати всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставин справи, що не було виконано, оскільки не були з»ясовані наявність приводів та підстав для порушення вищезазначеної справи та не прийняті до уваги вимоги п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, які виключають провадження у кримінальній справі за відсутності в діянні складу злочину.

На момент порушення справи , як зазначено у скарзі, не було достатніх даних, отриманих із законних джерел, які вказували на наявність ознак злочину та свідчили про реальність конкретної події, а об»єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, не відповідає вимогам закону, оскільки вона полягає виключно в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним обов»язків щодо охорони громадського порядку, що встановлено не було, бо, насправді, вказаний інцидент відбувся 20.09. 2012 р. між заступником начальника Броварського MB ОСОБА_3 та народним депутатом ОСОБА_2 під час зустрічі останнього з виборцями біля парку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Київській в м. Бровари, Київської області. За функціональними обов»язками заступник начальника Броварського MB, як вказується у скарзі, не несе патрульну та постову службу. Зустріч народного депутата ОСОБА_4 була пов»язана з законною політичною агітацією, обумовленою чинним законодавством, являлася однією із форм здійснення передвиборчої агітації і тому не могла розглядатися як порушення громадського порядку.

За таких умов заявник виключає наявність об»єктивних ознак, які б вказували на виконанням ОСОБА_3 обов»язків по охороні громадського порядку, на законність і об»єктивність оскаржуваної постанови, оскільки в діях осіб, що брали участь в інциденті, відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 342 КК України.

В судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами, на підставі яких була порушена вищезазначена кримінальна справа, підтримав скаргу ОСОБА_4, надав доповнення до неї, в яких виклав свою правову позицію щодо оскаржуваної постанови та зазначив, що приводом для порушення зазначеної справи стало не виявлене безпосередньо слідчим ознак злочину у діях невстановлених осіб, а повідомлення, що надійшло з Броварського MB ГУ МВС України в Київській області.

На думку представника, слідчим були порушені вимоги ч. 3 ст. 98 КПК України, яка зобов»язує порушити кримінальну справу відносно конкретної особи, якщо така була встановлена, а на момент винесення оскаржуваної постанови, як стверджує представник заявника, така особа була встановлена і у слідчого не було підстав порушувати кримінальну справу за фактом вчинення злочину. Із зазначених підстав вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням установленого порядку і не може породжувати правових наслідків. До того ж , представник вважає вказану постанову формальною, оскільки в ній не розкрита об»єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, не розкрито в яких саме діях полягав опір, вчинений працівнику правоохоронного органу; відсутні підстави для твердження про виконання останнім обов»язків по охороні громадського порядку. Не була врахована слідчим при винесені постанови і та обставина, що вимога начальника міліції громадської безпеки, ОСОБА_3 до представника «ВО Батьківщина», ОСОБА_5, якого працівник міліції запросив до Броварського MB для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-14 КУпАП, була незаконною, бо рішення виконкому Броварської міської ОСОБА_6 № 394 від 21.08.2012 року, яким визначені місця у м. Бровари для проведення зборів, мітингів, демонстрацій», не відповідає вимогам ст.ст. 68, 69 Закону України « Про вибори», ст. 19 Конституції України і тому є незаконим. Крім того, з пояснень ОСОБА_6Є вбачається, що саме ОСОБА_2 розміщував агітаційні стенди у невстановлених місцях, а не ОСОБА_5. ОСОБА_3 підтвердив у своїх поясненнях, що ОСОБА_5 жодних правопорушень не вчиняв. Дану обставину підтвердив і ОСОБА_7 З наявної в матеріалах справи схеми до протоколу огляду місця події ( а.с. 11), фототаблиці до протоколу огляду місця події( а.а.15), вбачається що стенди були розміщені не на проїжджій частині дороги, а на тротуарній доріжці, що виключає, на думку ОСОБА_1, законність вимог працівників міліції щодо порушення встановленого законом порядку розміщення агітаційних матеріалів представників «ВО Батьківщина», а ,навпаки, вказує на те, що дії народного депутата ОСОБА_2 були реакцією на незаконні дії працівників міліції.

З вищезазначених підстав представник заявника, ОСОБА_1,0, просив скасувати постанову від 20 вересня 2012 року старшого слідчого Броварської міжрайонної прокуратури про порушення кримінальної справи за фактом вчинення опору працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов»язків за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Суд, вислухавши представника заявника, ОСОБА_1 думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали, на підставі яких прийнято рішення про порушення кримінальної справи, прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.13 ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Як видно з копії постанови про порушення кримінальної справи, приводом для її порушення стало безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, які слідчий встановив в межах своєї компетенції , перевіривши надані йому матеріали , які були зареєстровані в журналі реєстрації заяв і повідомлень, що надійшли з Броварського MB ГУ МВС України в Київській обл. ( а.с. 4, 5) та виніс відповідну постанову, що свідчить про законність джерел отримання слідчим даних, які стали приводом для порушення кримінальної справи.

З досліджених судом матеріалів, на підставі яких порушена кримінальна справа за фактом опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов»язків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, вбачається, що слідчим при винесені оскаржуваної постанови дотримані вимоги ч. 2 ст. 94 КПК України, оскільки в наданих матеріалах містяться достатні дані, які вказували на наявність діях правопорушників ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, зокрема: протоколи огляду місця події , схема до протоколу огляду, фото- таблиці ( а.с. 7- 15); протокол огляду місця події , в ході якого вилучено пошкоджену сорочку синього кольору з коротким рукавом з погоном на лівому плечі, нашивками, у пошкодженому стані в області правого плеча у працівника міліції, ОСОБА_3, фототаблиця до протоколу огляду ( а.с. 18- 20) ; довідки , видані 20.09.2012року приймальним відділенням Броварської центральної районної лікарні на ім.»я ОСОБА_3, з діагнозом - забій грудної клітки зліва та передньої черевної стінки, які , як вказано у довідках, спричинив ОСОБА_2; пояснення ОСОБА_8 ( а.с. 27-30) в яких останній вказував, що ОСОБА_5, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-14 КУпАП, він запропонував пройти до Броварського MB для складання протоколу про адміністративне правопорушення, але ОСОБА_5 відмовився виконувати ці вимоги, після чого підбіг народний депутат України ОСОБА_4, який наніс ОСОБА_3 два удари кулаком в живіт і один удар кулаком в область грудної клітки, після чого вирвав з рук ОСОБА_8 посвідчення працівника міліції і поклав собі в кишеню. Коли ОСОБА_3 дістав з кишені мобільний телефон, щоб викликати на місце події слідчо-оперативну групу, ОСОБА_2 вибив у нього телефон, який впав на асфальтоване покриття, а ОСОБА_2 топтав ногами частини розбитого мобільного телефону. В своїх поясненнях працівники міліції ОСОБА_7В.( а.с. 32-34), ОСОБА_9 ( а.с. 37-39), ОСОБА_6Є.( а.с. 42- 43 ) ОСОБА_10 ( а.с. 47-48) ОСОБА_11 ( а.с. 51-52) дали аналогічні пояснення.

Виходячи з роз»ясень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06. 2010 року № 6 « Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи , де зазначено - « Прийняття рішення про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину чи відносно конкретної особи належить до компетенції осіб, зазначених у ч. 1 ст. 98 КПК України.. У зв»язку з цим суд не вправі скасувати постанову про порушення кримінальної справи з тих підстав, що справу порушено за фактом вчинення злочину, а не відносно конкретної особи.», - слідчим при вирішені питання про порушення кримінальної справи дотримані вимоги ст. 98 КПК України і у суду відсутні підстави для скасування постанови на підставі ч. 3 ст. 98 КПК України.

Таким чином, суд, виконавши вимоги ч. 13 ст. 238-7 КПК України, прийшов до висновку , що у слідчого, яким дотримані вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України , було достатньо приводів та підстав для винесення зазначеної постанови.

Суд відповідно до п. 8 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06. 2010 року №6, «не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті. Оцінка доказів, яка повинна здійснюватися судом під час розгляду кримінальної справи по суті, на стадії розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, є недопустимою».

В зв»язку з цим суд не вправі на даній стадії розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи вирішувати питання про те чи мали місце в діях правопорушників ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про законність дій працівників міліції та інші, оскільки ці питання має вирішувати суд лише при розгляді кримінальної справи по суті.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що підстави для скасування оскаржуваної постанови, винесеної з дотриманням вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-7, 236-8 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову від 20 вересня 2012 року про порушення кримінальної справи № 57-2044 за фактом опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов'язків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня винесення. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови судді.

Суддя: Т.Л.Міхієнкова