27.10.2015 Справа № 367/6933/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого мийником автомобілів на ТОВ «Трак Центр ЛТД», не військовозобов`язаного, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, проживаючого: АДРЕСА_1 , в раніше не судимого ;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та підписана сторонами угода про визнання винуватості від 23.09.2015 р.

Так, 01.08.2015 року приблизно о 04 год. 20 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_5 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, знаходячись на дорозі неподалік від будинку № 16 по вул. Дзержинського в м. Ірпені Київської області, після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi Galant» державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою приховати факт, що дану подію скоїв сам ОСОБА_5 , він умисно зателефонував на лінію «102» та усно, завідомо неправдиво повідомив про вчинення злочину Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області, а саме про незаконне заволодіння його транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 , якого насправді не було.
Того ж дня, 01.08.2015 р. о 07 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на дорозі неподалік від будинку № 16 по вул. Дзержинського в м. Ірпені Київської області, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, подав слідчому СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанту міліції ОСОБА_6 письмову заяву про вчинене кримінальне правопорушення, а саме про незаконне заволодіння його транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 , якого насправді не було.
Під час досудового розслідування, 23.09.2015 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді 1 року виправних робіт із відрахуванням заробітку у розмірі 10 % заробітної плати в дохід держави.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та просив її затвердити.
Захисник підтримав думку свого підзахисного та прокурора.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 383 КК України, як умисні, протиправні дії направлені на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирається.
Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України, судові витрати відсутні. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23.09.2015 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 (одного) року виправних робіт із відрахуванням заробітку у розмірі 10 (десяти) % заробітної плати в дохід держави.

Речові докази по провадженню: автомобіль марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 та технічний паспорт на вказаний автомобіль, переданий на зберігання обвинуваченому залишити йому. Лазерний диск з аудіозаписом повідомлення обвинуваченим, який приєднаний до даного кримінального провадження залишити в матеріалах провадження.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не обирається.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1