Єдиний унікальний номер 722/1841/15-к
Номер провадження 1-в/722/330/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника СВК-67: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Клопотання мотивував тим, що раніше накладені на нього дисциплінарні стягнення погашені, на даний час постійно дотримується вимог режиму, був працевлаштований, добросовісно відносився до покладених на нього завдань, постійно виконує роботи із благоустрою свого відділення, під час відбування покарання здобув середню освіту за спеціальністю «токар».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити. При цьому, суду пояснив, що протягом останніх п`яти років він припинив участь у виконанні оплачувальних робіт через погіршення стану свого здоров`я, а також у зв`язку з відсутністю видів робіт за його спеціальністю. Участі у виконанні інших оплачуваних робіт, в тому числі із більш легкими умовами праці, він не приймав, оскільки такі види робіт йому не подобаються та не відповідають його спеціальності. Свою винуватість у вчиненні злочинів визнає частково та усвідомлює протиправність своїх дій.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання, та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Таким чином, виходячи із вказаних норм кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.06.2003 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23.09.2003 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , згідно вироку суду, відраховується з 22.07.2002 року. Відповідно кінець строку відбування покарання 22.07.2017 року.
Станом на час постановлення судом даної ухвали засуджений ОСОБА_5 відбув 13 років 4 місяці 17 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час постановлення судом даної ухвали становить 1 рік 7 місяців 13 днів.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК).
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що в місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 22.07.2002 року. В Сокирянську виправну колонію №67 засуджений прибув 24.10.2003 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, за час перебування в слідчому ізоляторі м.Миколаїв засуджений за порушення режиму утримання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. За час перебування в Сокирянській виправній колонії №67 засуджений в одинадцяти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені в установленому законом порядку, не заохочувався.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №621 від 19.11.2015 року, а також особової справи встановлено, що з часу прибуття до установи і до вересня 2004 року та в період з січня по червень 2005 року бажання залучатись до оплачуваних робіт засуджений не виявляв. З вересня 2004 року і до січня 2005 року засуджений працевлаштований різноробочим центральної ремонтної майстерні, до роботи відносився безвідповідально, з поставленими змінними завданнями не справлявся.
В червні 2005 року у зв`язку з повторним розглядом кримінальної справи засуджений був етапований до слідчого ізолятору м.Миколаїв. 07.10.2005 року засуджений повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської ВК №67.
19.10.2005 року засуджений, як особа, яка не проявила готовності до самокерованої правослухняної поведінки, був переведений до дільниці посиленого контролю. В листопаді 2005 року у зв`язку з викликом до суду в якості свідка засуджений був етапований до слідчого ізолятору м.Миколаїв.
07.01.2006 року засуджений прибув до Сокирянської ВК №67. 02.08.2006 року засуджений, як особа, яка відмовилась від протиправної поведінки, був переведений з дільниці посиленого контролю до дільниці ресоціалізації.
У вересні 2006 року та березні 2007 року засуджений до оплачуваних робіт не залучався. З жовтня 2006 року по березень 2007 року та в період з квітня 2007 року по листопад 2009 року засуджений був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничому цеху №1, покладені перед ним змінні завдання намагався виконувати. З листопада 2009 року по березень 2010 року засуджений був працевлаштований токарем в гірничому цеху №1, з поставленими змінними завданнями справлявся. З березня 2010 року і по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається, оскільки не виявляв такого бажання.
У відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, засуджений в добровільному порядку виконує роботи з благоустрою установи без оплати праці, зокрема у здійсненні ремонту приміщення відділення.
Відповідно до довідки медичної частини №355 від 19.11.2015 року в силу стану здоров`я та існуючого діагноза засуджений є працезданим з раціональним працевлаштуванням, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Як встановлено із змісту характеристики від 23.11.2015 року, засуджений характеризується посередньо, по відношенню до представників адміністрації колонії стриманий, тактовний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості, намагається утримувати в чисоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, однак реагує посередньо, за характером слабкий, неврівноважений, переважає меланхолічний тип темпераменту, не виявляє бажання приймати участі в програмах диференційованого виховного впливу, соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування і побачень, отримує посилки, за період відбування покарання здобув повну загальну середню освіту та отримав спеціальність «токар».
Згідно вироку суду засуджений має збитки, завданні вчиненими злочинами, частину з яких відшкодовано за рахунок заробітної плати, значна частине залишилася не відшкодованою.
Як вбачається із виписок протоколів засідань атестаційної комісії з визначення ступеню виправлення, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання у Сокирянській ВК №67 не став на шлях виправлення.
Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому приходить до висновку, що останній на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, як «став на шлях виправлення».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1