Справа № 1/2218/150/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючого - судді Лисяк Г.І.

при секретарях Дзюбі О.В.,

за участю потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу Хмельницького міськрайонного суду справу про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Губча Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого,

за ст. 125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

7 січня 2011 р. біля 21 години ОСОБА_3, перебуваючи за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4 в стані алкогольного спяніння, під час конфлікту з бувшою дружиною ОСОБА_1, який виник на грунті неприязних відносин, підняв останню за плечі з дивана і штовхнув її назад на диван, умисно заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів мяких тканин правого плеча і правого передпліччя, які згідно висновку експерта № 1819 від 17 жовтня 2011 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Будучи допитаним в суді з приводу вказаного злочину, підсудний свою вину у його скоєнні не визнав, показавши, що потерпіла, намагаючись виселити його з квартири, у вказаний день та час черговий раз спровокувала конфлікт. Не дозволяючи собі зайвого, він взяв потерпілу за плечі та посадив на диван. При цьому сили до неї він не застосовував. Синці у потерпілої на руках могли виникнути від необережного удару нею об щось на роботі або щипка доньки.

Проте, суд критично відноситься до наведених показань підсудного і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних по справі та досліджених в суді доказів:

-показаннями в суді потерпілої ОСОБА_1 про прихід у вказаний день додому її бувшого чоловіка в стані алкогольного спяніння, сварку між ними, в ході якої останній погрожував її ножем, шарпав за руки. При цьому він її не бив, але, піднявши з силою за плечі з дивана, штовхнув її на диван назад, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синяків;

-показаннями в суді, як свідка, неповнолітньої доньки потерпілої та підсудного ОСОБА_4 про прихід батька додому в стані алкогольного спягніння; його сварку з матірю та погрозу їй ножем, якого вона забрала у нього з рук; продовження сварки між батьками, яку вона чула з сусідньої кімнати; крик мами, на який вона знову забігла до кімнати батьків. В цей час вона побачила маму на поломаному дивані і батька, який її душив подушкою;

-показаннями в суді свідка ОСОБА_5 про скарги потерпілої після Різдва на бійку з бувшим чоловіком та демонстрацією синяків. При цьому потерпіла розповідала, що підсудний 7 січня 2011 р. погрожував їй ножем. Від доньки потерпілої вона також дізналась, що батько погрожував мамі ножем, якого вона у нього забрала, схватив маму за руки, кинув на диван та душив її подушкою;

-висновком акту судово-медичної експертизи № 1819 від 17 жовтня 2011 р. про виявлення у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у вигляді крововиливів мяких тканин правого плеча і правого передпліччя, що могли утворитись у вказаний в постанові час від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, в тому числі і пальців кистей рук людини по механізму стискання, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

-іншими матеріалами справи.

Оцінюючи наведені докази вини підсудного у вказаному злочині, у суду не виникає сумнівів щодо конфлікту між підсудним та потерпілою у вказаний день та час, тим більше, що обоє із учасників його визнають. При цьому, аналізуючи відносини, які склалися між сторонами, суд переконаний в правдивості показань підсудного про те, що вказаний конфлікт між ними був спровокований самою потерпілою з метою виселення його квартири. До того ж, сама потерпіла в суді, при обговоренні можливості примирення її з підсудним, ставила умову добровільного виселення його з належної їй на праві власності квартири.

Разом з тим, потерпіла в судовому засіданні стверджувала, що підсудний хоча і не наносив їй ударів, але від того, як він підняв її за плечі з дивану та штовхнув назад на диван у неї виникли тілесні ушкодження. З огляду на те, що у неї згідно акту судово-медичної експертизи окрім тілесних ушкоджень на передпліччі, утворених по механізму стискання, виявлено і тілесне ушкодження по задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, суд не знаходить підстав недовіряти її показанням щодо дій підсудного та її удару об диван при падінні. До того ж, за наявності показань в суді свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у суду не виникає сумнівів у умисному заподіянні підсудним тілесних ушкоджень потерпілій.

Таким чином, вина підсудного у вказаному злочині доведена і він підлягає притягненню до відповідальності за скоєне згідно вимог закону.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст. 125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винного.

Суд враховує, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у ХОНД та ХОПНД не перебуває, має неповнолітню доньку.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, суд вважає провокаційну поведінку потерпілої з метою виселення його з квартири.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного, є скоєння злочину у стані алкогольного спягніння.

Враховуючи наведене, тяжкість скоєного, суд приходить до висновку про обрання підсудному міри покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: Лисяк Г.І.