ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-18/2010

Провадження № -

20 січня 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О. Д.

при секретарі - Коршак О.В.

з участю прокурора - Вдовиченка К.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Южноукраїнська кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не маючого на утриманні дітей, працюючого слюсарем - ремонтником Комунального підприємства «Вода-АР» Арбузинського району Миколаївської області, проживаючого без реєстрації: м. Южноукраїнськ Миколаївської області, пр-т. Леніна, 20 кв., 114, раніше судимого:

02.02.1995 року Южноукраїнський міським судом Миколаївської області за ст. 229-6 ч. 2 КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

06.09.1995 року Южноукраїнський міським судом Миколаївської області за ст. 140 ч. 2, 43 КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 13.08.1997 року з місць позбавлення волі за постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12.08.1997 року на підставі ст. 5 Закону України «про амністію» від 26.06.1997 року;

31.08.1998 року Южноукраїнський міським судом Миколаївської області за ст. 140 ч.3 КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

19.12.2002 року Южноукраїнський міським судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3 КК України в редакції 2001 року до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 19.09.2005 року з місця позбавлення волі по постанові Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.09.2005 року умовно достроково на не відбутий строк: 1 рік 24 дня на підставі ст. 81 КК України;

05.06.2006 року Южноукраїнський міським судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 2; ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. Звільнений 19.06.2007 року з Казанківськї ВК

№ 93 Миколаївської області по постанові Казанківського районного суду Миколаївської області від 08.06.2007 року умовно- достроково на не відбутий строк: 2 місяці 28 днів.

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2009 року близько 13 години ОСОБА_1, проходячи з громадянином ОСОБА_2 біля четвертого під'їзду будинку № 31 по пр. Леніна в м. Южноукраїнську, побачив, що присівший на лавочці раніше не знайомий йому громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, поклав біля себе на столик мобільний телефон «Моторола С-450», і став перераховувати свої гроші. В цей час у нього виник умисел на відкрите заволодіння указаним чужим майном. Реалізуючи свій злочинний замисел, ОСОБА_1, раптово підійшов до ОСОБА_3, який в руці тримав гроші в сумі 49 грн. і відкрито викрав у нього гроші, вихопивши їх із рук потерпілого, а також забрав зі столу мобільний телефон «Моторола С-450», вартістю 250 грн., після чого, швидко пішов звідти з викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 299 грн..

Допитаний в судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним у скоєнні ним корисливого злочину та показав суду, що 09.10.2009 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 знаходився у дворі будинку № 31 по пр. Леніна в м. Южноукраїнську. Побачивши, що біля четвертого під'їзду незнайомий літній чоловік, поклавши на столик поряд з собою мобільний телефон, перераховує гроші, підійшов до нього вихопив з рук гроші та забравши зі столика мобільний телефон, після чого з місця скоєння злочину зник. На викрадені гроші, яких виявилося всього 49 грн., придбав продукти харчування та тютюнові вироби, а телефон подарував своєму знайомому.

З оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_3 слідує, що на досудовому слідстві останній розповів про обставини скоєння злочину. Підтвердив, що саме підсудний відкрито викрав належний йому телефон та гроші в сумі 49 гри.. В силу свого престарілого віку змоги переслідувати злочинця не міг, тому тільки кричав, щоб останній повернув викрадене майно. Цивільний позов не заявляв так, як в ході досудового слідства телефон та гроші йому було повернуто.

Дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні підсудному виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності як за скоєння злочинів проти власності так і за злочини в сфері обігу наркотичних засобів, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення не став та продовжує скоювати навмисні злочини.

Пом'якшуючими обставинами покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про те, що необхідним покарання; для виправлення підсудного, буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся, судових витрат по справі не має.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбачень ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, помістивши засудженого на зазначений строк до кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд змінити на взяття під варту та взят:-: г варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 20 січня 2010 року.

Речовий доказ (а.с. 26) мобільний телефон «Моторола С-450» повернути за належ:-:: ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Миколаївської області, через Южноукраїнський міський суд на протязі 15 діб, з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_4