Справа № 10-115/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ст.165-2 КПК України Доповідач - Ревер В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Ревера В.В.

суддів Волинця М.М., Данка В.В.

з участю прокурора Дідовського М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією помічника прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Франківького районного суду м. Львова від 25 лютого 2010 року, відмовлено в поданні слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому в вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимому відповідно до ст.89 КК України,

запобіжного заходу взяття під варту.

В мотивах постанови зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше трьох років. Жодних виняткових випадків, які б стверджували, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного не встановлено. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на його утриманні мати похилого віку, яка є інвалідом другої групи. Судом не встановлено обставин, які б вказували, що перебуваючи на волі він буде продовжувати злочинну діяльність, ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі.

В апеляції прокурор покликається на те, що постанова суду є необґрунтованою, винесеною без врахування обставин вчиненого злочину, його суспільної небезпечності та особи самого підозрюваного, тобто без врахування вимог ст.ст.148, 150, 155 КПК України.

ОСОБА_4 не одружений, не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому в органів слідства були достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі, уникнути від кримінальної відповідальності та покарання а також продовжити злочинну діяльність.

Просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Дідовського М.Ю., який підтримав апеляцію, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про заперечення такої, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

ОСОБА_4 обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що відноситься до злочину середньої тяжкості. Найбільш суворе покарання за цією статтею три роки позбавлення волі.

За змістом ст. 148 КПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту, як найбільш суворий запобіжний захід, обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають зі змісту ч.2 ст. 148 КПК України, його належної поведінки, коли є достатні підстави вважати, що особа може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів оглянутої кримінальної справи № 144-3025 вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, доглядає за мамою, інвалідом другої групи.

При допиті його як підозрюваного та обвинуваченого, він вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і заявив про своє щире каяття. На виклики слідчого зявляється. ОСОБА_5 про те, що буде продовжувати злочинну діяльність не встановлено.

Твердження в апеляції, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі не буде належним чином виконувати свої процесуальні обовязки та може скритись від досудового слідства і суду, чим перешкодить встановленню істини по справі, а також продовжить злочинну діяльність жодними доводами не підкріплене.

Сам факт того, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу взяття під варту.

Постанова Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2010 року про відмову в поданні слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУУМВСУ у Львівській області щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обґрунтованою, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2010 року про відмову в поданні слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без зміни, а апеляцію помічника прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_7. без задоволення.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5