Справа № 11-131/2011
Категорія ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б.Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Шкрібляка Ю.Д.,

суддів Дячука В.М., Кривобокової Н.М.,

секретаря с/з ОСОБА_2,

з участю прокурора Недопитальської Л.І.,

засудженого ОСОБА_3,

розглянувши 15 березня 2011 року у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора м. Коломиї ОСОБА_4, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Коломийського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Корнич, вул. Перемоги, 5, Коломийського району Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючий, раніше двічі судимий Коломийським міськрайонним судом, а саме: 31 березня 2008 року за ст. 186 ч.2 Кримінального кодексу України (далі КК) на один рік позбавлення волі; 16 липня 2009 року за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК до штрафу в розмірі 850 грн., громадянин України, -

визнаний винуватим і засуджений за ст. 186 ч.2 КК на чотири роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК на засудженого покладено певні зобовязання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишено без зміни - підписку про невиїзд.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_3 засуджений за те, що він 22 липня 2010 року приблизно о 10.00 год. в м. Коломия Івано-Франківської області, знаходячись на стадіоні по вул. Лермонтова, повторно, умисно наніс удари руками по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_5, чим заподіяв йому легке тілесне ушкодження у вигляді садна слизової оболонки верхньої губи, та відкрито викрав у останнього мобільний телефон марки 6070», вартістю 300 грн., та грошові кошти в сумі 4 гривні.

В апеляції помічник прокурора м. Коломиї ОСОБА_4, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, покликається на те, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає до скасування у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. Вказує на те, що судом при призначенні засудженому покарання безпідставно застосовано положення ст. 75 КК.

Просить вирок суду скасувати і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 більш суворе покарання, без застосування ст. 75 КК.

Засуджений ОСОБА_3 в запереченні на подану прокурором апеляцію вважає її безпідставною. Зазначає, що суд при призначенні йому покарання обґрунтовано врахував обставини, що помякшують покарання, зокрема, повне визнання ним вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, який не має до нього претензій, а також те, що він перебуває у фактичному шлюбі із ОСОБА_6, яка втратила слух, та має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є тяжко хворою і потребує лікування.

Просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_3 не погодився з доводами, які викладені в апеляції прокурора, зазначивши, що при засудженні його до реального покарання, двоє малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, одна з яких є тяжко хворою і потребує лікування, залишаться без належного догляду, оскільки їх матір ОСОБА_6 у звязку із втратою слуху не спроможна самостійно їх утримувати, про що подав відповідні медичні довідки. Тому просить вирок суд залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Шкрібляка Ю.Д., пояснення прокурора Недопитальської Л.І., яка підтримала апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_3, який вважає вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та провівши судове слідство в частині призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Обставини вчинення засудженим ОСОБА_3 злочину, доведеність вини та кваліфікація його неправомірних дій за ст. 186 ч.2 КК ніким не оспорювались, в тому числі і в апеляції, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 365 КПК апеляційним судом не перевірялися.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, а призначене покарання достатнім і справедливим.

Таких вимог закону при постановленні даного вироку суд в повній мірі не дотримався, а тому доводи апелянта про порушення судом вимог ст. 65 КК, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його належність до тяжких і корисливих правопорушень, характер та спосіб скоєння цього діяння, а також наявність у ОСОБА_3 на час вчинення злочину двох непогашених судимостей за корисливі злочини.

Колегія суддів при призначенні покарання ОСОБА_3 враховує як вищенаведене, так і обставини, що помякшують його покарання, а саме: щиросердечне каяття, сприяння досудовому і судовому слідству, відсутність до нього претензій з боку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, позитивну характеристику з місця проживання, а також наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, які народженні від ОСОБА_6, з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Крім цього, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи та на даний час перебуває в стані вагітності.

З урахуванням вищенаведених обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання слід застосувати положення ч.1 ст. 69 КК, тобто перейти до іншого більш мякого виду покарання, незазначеного в санкції ч.2 ст. 186 КК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 327, 365, 367, 378 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію помічника прокурора м. Коломиї ОСОБА_4, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року відносно засудженого ОСОБА_3 скасувати в частині призначення покарання за мякістю.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 186 ч.2 КК із застосуванням ст. 69 цього кодексу один рік обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

В решті вирок Коломийського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Даний вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги через Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Головуючий Ю.Д. Шкрібляк

Судді В.М. ОСОБА_7 Кривобокова

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.Д. Шкрібляк