В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця за контрактом військової частини ПП НОМЕР_1 , заступника командира бойової машини оператор навідник, сержанта, раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, через особисту недисциплінованість, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 13.07.2015 року, після вихідних днів, до місця проходження військової служби у військову частину ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився, та у подальшому без поважних причин не з`являвся на військову службу до 07.09.2015 року, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Одночасно із обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до суду надано угоду про визнання винуватості від 09.09.2015р., укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-472 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти обов`язки передбачені п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України.
Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду, укладену 09.09.2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1