Справа № 639/8754/15-к
Провадж. №1-КП/639/488/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 639/8754/15-к (в ЄРДР №0001762 від 24.09.2015 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Цвіля Ємільчинського району Житомирської області Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, холостого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, що надійшов до суду з прокуратури Жовтневого району м. Харкова, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин. Так, ОСОБА_4 22.09.2015, приблизно о 13 годині, знаходився поблизу магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Володимирська, 2/3, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який увійшов до приміщення магазину.
Саме в той час ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_5 та на одному з прилавків помітив барсетку останнього, яку той тимчасово залишив без нагляду.
При цьому ОСОБА_4 вирішив вчинити таємне викрадення вказаної барсетки. Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити довести злочинний умисел до кінця, скориставшись неуважністю ОСОБА_5 , підійшов до прилавку та шляхом вільного доступу таємно викрав барсетку останнього, в якій знаходилися належні потерпілому речі: мобільний телефон «Nokia» моделі N-920, вартістю 540 гривень, грошові кошти в сумі 150 гривень та картку для проїзду в метрополітені (без грошових коштів на і рахунку).
Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В наслідок противоправного діяння, скоєного ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 690 грн., з яких 540 грн. - вартість мобільного телефону, а також грошові кошти в сумі 150 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), про підозру в чому йому повідомлено.
Під час досудового розслідування 30.09.2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, обов`язку ОСОБА_4 беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри в судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглянувши питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Отже, у цьому кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні в повному обсязі.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, її укладання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону, зокрема ст. ст. 63, 65, 75, 185 КК України.

Крім того, суд переконався, що підозрюваний цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що підозрюваний та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова ОСОБА_4 від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, а потерпілим - від права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 30.09.2015 року по кримінальному провадженню №0001762, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia» моделі N-920 повернути (вважати повернутим) власнику ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати в сумі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. на проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу «за проведення експертизи».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1