АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання - 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ст. 76 КК України.

За даним вироком суду ОСОБА_6 засуджена за те, що 13 травня 2015 року близько 18 год. 35 хв. перебувала у стані алкогольного сп`яніння у торговому залі магазину «Єва №342», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Правди, 3а, де у неї виник умисел на таємне викрадення товару вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , коли проходила повз полиці з товаром, вчинила крадіжку туалетної води «Versace» об`ємом 30 мл., двох антипреспірантів «Rexona» та «Axe Dry», шкарпеток «Дюна», блиску для губ «Eveline», мило «Palmolave», двох лаків для нігтів «Lamel», підводки для очей «Bourjois», тим самим, згідно висновку товарознавчої експертизи №341 від 28 травня 2015 року, спричинила матеріальної шкоди магазину «Єва» на загальну суму 749, 07 грн.
Викрадені товари ОСОБА_6 помістила до своєї наплічної сумки. Після чого, ОСОБА_6 направилась до виходу з магазину, вважаючи, що виконала всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, однак, була затримана охороною магазину. Тим самим, ОСОБА_6 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року змінити: додати до мотивувальної частини вироку норми кримінального процесуального закону щодо вирішення питань, пов`язаних з речовими доказами (ст. 100 КПК України) та не визнавати пом`якшуючою обставиною при призначенні покарання допомогу суду встановити істину по справі.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що при постановленні вироку суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку не вказав мотиви ухвалення рішення щодо питань, пов`язаних з речовими доказами та положення закону, якими керувався. Крім того, суд помилково визнав обставиною, що пом`якшує покарання - допомога суду встановити істину по справі, яка не визначена п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинувачену, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, виступи сторін у судових дебатах і останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а вирок суду належить залишити без змін, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на доказах, перевірених судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та не заперечується в апеляції прокурора, як і висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В резолютивній частині вироку відносно ОСОБА_6 міститься рішення щодо речових доказів, а саме: постановлено речові докази, які передано на зберігання потерпілій стороні, залишити в її володінні.
В апеляції прокурора не заперечується рішення суду першої інстанції щодо речовим доказів, але апелянт вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відсутність в мотивувальній частині вироку мотивів ухвалення такого рішення.
Колегія судів не може погодитись із вказаними доводами апеляції прокурора, оскільки недотримання судом першої інстанції вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України не перешкодили суду постановити законне рішення щодо речових доказів, отже таке порушення не може вважатись істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне зміну вироку.
Окрім того, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вносити будь-які зміни до мотивувальної частини судового рішення, ухваленого судом першої інстанції, бо в силу чинного кримінального процесуального закону не має таких повноважень, тому виконати вимогу прокурора про доповнення мотивувальної частини вироку суду першої інстанції апеляційний суд не може.
Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції в частині неправильного, на думку апелянта, визнання обставини, яка пом`якшує покарання допомога суду встановити істину у справі.
Прохаючи не визнавати згадану обставину такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , прокурор посилається на ч. 1 ст. 66 КК України, але не враховує вимог частини другої цієї ж статті, якою передбачено, що суд може визнати такими, що пом`якшують покарання і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 з підстав, наведених в апеляції прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 - без задоволення.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/1815/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1