НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
22 жовтня 2015 року Справа № 322/1061/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славне Оріхівського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
01 вересня 2015 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, через незакриті ворота, шляхом вільного доступу проник на огороджену територію садиби ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де з відкритої ділянки, що розташована біля сінника в дворі, таємно викрав саморобне корито з нержавіючого металу, вагою 40 кг., за ціною 18 грн. за 1 кг. нержавіючого металу, на суму 720,00 грн., заподіявши ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у сховище.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , пояснив суду, що він дійсно, 01.09.2015, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до садиби ОСОБА_4 з метою позичити в нього гроші, проте не застав потерпілого вдома та не дочекавшись його повернення, через незачинені ворота проник на огороджену територію вказаної садиби, звідки викрав металеве саморобне корито, що знаходилося біля сінника, та продав його іншому мешканцю села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області за 100,00 грн.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у нього судимостей, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, а також тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати в справі відсутні. Питання про долю речового доказу суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

4. Речовий доказ у справі: корито з нержавіючого металу повернути потерпілому ОСОБА_4 .

5. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1