АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2101/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/7101/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника представника виправного центру ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоплатонівка Боровського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого 23.01.2012 року Борівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, 21.05.2012 року Краснолиманським міським судом Донецької обл. за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.07.2014 року згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, засудженого 04.12.2014 року Костянтинівським міським судом Донецької області, за ст. 15 ч. 3 , 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі,
про його умовно-дострокове звільнення відмовлено.

На обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що згідно характеристики, складеної 08.07.2015 року ОСОБА_7 характеризується посередньо, з представниками ввічливий, але потребує контролю, зацікавленості в заходах виховного впливу не проявляє, працевлаштований різноробом, але не в повній мірі виконує завдання і за висновком зазначеної характеристики він не став на шлях виправлення. На засіданні комісії адміністрації Хролівського виправного центру УДПтСУ в Харківській області (№ 140) та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області вирішили, що засуджений не став на шлях виправлення і йому відмовлено в направленні до суду подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Станом на 10.09.2015 року складена нова характеристика, з якої вбачається, що поведінка засудженого не змінилась і він не довів свого виправлення. Крім того, матеріали особової справи взагалі не містять ніяких об`єктивних даних про те, якими саме фактами за такий короткий період з 07.09.2015 року і до 12.10.2015 року, тобто лише за один місяць, засуджений, який на протязі відбування покарання з 20 лютого 2015 року і до 7 вересня 2015 року не ставав на шлях виправлення, раптово отримав характеристику як особа, що повністю довела своє виправлення настільки, що може бути умовно-достроково звільнена від відбування призначеного судом покарання, а лише одне заохочення за весь строк відбування покарання та відомості про працевлаштування засудженого не є підставою для застосування до засудженого ст. 81 КК України.
На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання немає.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала рішення районного суду законним та обґрунтованим, засудженого та представника виправного центру, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2015 року відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні від покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як видно з матеріалів районний суд прийняв до уваги, що за час відбування покарання ОСОБА_9 не став на шлях виправлення та йому відмовлено в умовно-достроковому звільненні. При цьому, районний суд послався, що згідно з характеристикою ОСОБА_9 потребує контролю, не в повній мірі виконує завдання. Тому на засіданні комісії адміністрації Хролівського виправного центру та спостережній комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області прийнято рішення, що він не став на шлях виправлення.
Крім того, матеріали особової справи не містять ніяких об`єктивних даних про те, якими саме фактами за такий короткий період ОСОБА_9 став на шлях виправлення. Тому суд в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення відмовив.
Апеляційний суд виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КК України, вважає, що висновки районного суду вірні, так як засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2015 р. щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий
Судді: