Справа № 1-149/11
Провадження № 1/319/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2011 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Дризік І.В.,

з участю прокурора Мушинського В.С.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, приватного підприємця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,

відданого до суду за ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 366 КК України;

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2, являючись фізичною особою - підприємцем, здійснюючи підприємницьку діяльність оброблення деревини та виробів з деревини по вулиці Привокзальній, 69 в місті Славута Хмельницької області, маючи право прийому на роботу та звільнення найманих працівників, виконуючи організаційно-розпорядчі обовязки, являючись службовою особою, грубо порушив законодавство про працю, а саме: ст.ст. 2, 24, 24-1, 48, 83, 95, 106, 108, 116 Кзпп, ст.ст. 3, 30 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 14, 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Злочини вчинено за наступних обставин:

15 листопада 2009 року підсудний ОСОБА_2 прийняв до себе на роботу ОСОБА_3, на посаду різноробочого на пилораму, що розташована в місті Славута по вулиці Привокзальній, 69 Хмельницької області.

При цьому, підсудний ОСОБА_2 в порушення ст. 24 Кзпп України наказ про прийняття на роботу ОСОБА_3 не видав, в порушення ст. 24-1 трудової угоди з ним не уклав, в порушення ст. 48 Кзпп України запису до трудової книжки не вніс. ОСОБА_3 працював в ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин до 19 січня 2011 року.

В порушення ст. 30 Закону України «Про оплату праці» ОСОБА_2 під час роботи ОСОБА_3 належного достовірного обліку виконуваної роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці не вів.

В порушення ст.ст. 83, 116 Кзпп України ОСОБА_2 при звільненні ОСОБА_3 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 850 гривень та суму належної потерпілому грошової компенсації за всі дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 1410 гривень 47 копійок не виплатив.

Відповідно до ст. ст. 1, 14, 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» упродовж всього часу роботи ОСОБА_3 в ФОП ОСОБА_2, підсудний повинен був нараховувати та сплачувати до Пенсійного фонду України страхових внесків в сумі 6883 гривні 60 копійок, проте ним цього зроблено не було, у звязку з чим ОСОБА_3 втратив страховий стаж з 15 листопада 2009 року по 19 січня 2011 року.

Крім того, 01 вересня 2010 року ОСОБА_2 прийняв до себе на роботу ОСОБА_4, на посаду кочегара-охоронця на пилораму, що розташована в місті Славута по вулиці Привокзальній, 69 Хмельницької області.

При цьому, підсудний ОСОБА_2 в порушення ст. 24 Кзпп України наказ про прийняття на роботу ОСОБА_4 не видав, в порушення ст. 24-1 трудової угоди з ним не уклав, в порушення ст. 48 Кзпп України запису до трудової книжки не вніс. ОСОБА_4 працював в ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин до 25 березня 2011 року.

В порушення ст.ст. 106, 108 Кзпп України ФОП ОСОБА_2 не здійснював для ОСОБА_4 оплату за відпрацьовані надурочні години та доплату за роботу в надурочний час, так у вересні, жовтні, листопаді 2010 року потерпілим було відпрацьовано по 240 годин на місяць, у грудні 2010 року 264 години, у січні 2011 року 240 годин, у лютому 2011 року 216 годин, у березні 192 години, крім того не проводилася підвищена оплата за роботу в нічний час.

В порушення ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 95 Кзпп України, ст. 3 Закону України «Про оплату праці» ФОП ОСОБА_2 виплачував для потерпілого ОСОБА_4 заробітну плату в розмірі 700 гривень на місяць, що значно нижчий від встановленого законом мінімального розміру заробітної плати в 2010-2011 роках. Так, за вересень 2010 року недоплата по заробітній платі становила 188 гривень, за жовтень 2010 року 207 гривень, за листопад 2010 року 207 гривень, за грудень 2010 року 222 гривні, за січень 2011 року 241 гривню, за лютий 2011 року 241 гривню, за березень 2011 року 52 гривні 80 копійок, в наслідок чого в період з 1 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року недоплачена різниця законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати та фактично отриманої заробітної плати ОСОБА_4 становить 1136 гривень 80 копійок.

В порушення ст.ст. 83, 116 Кзпп України ОСОБА_2 при звільненні ОСОБА_4 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 2090 гривень та суму належної потерпілому грошової компенсації за всі дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 632 гривні 64 копійки не виплатив.

Відповідно до ст. ст. 1, 14, 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» упродовж всього часу роботи ОСОБА_4 в ФОП ОСОБА_2, підсудний повинен був нараховувати та сплачувати до Пенсійного фонду України страхових внесків в сумі 3536 гривень 83 копійки, проте ним цього зроблено не було, у звязку з чим ОСОБА_4 втратив страховий стаж з 01 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року.

Крім того, підсудний, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, здійснюючи підприємницьку діяльність оброблення деревини та виробів з деревини на пилорамі, розташованій по вулиці Привокзальній, 69 в місті Славута Хмельницької області, маючи право прийому та звільнення найманих працівників та виконуючи щодо них організаційно розпорядчі обовязки, являючись службовою особою в силу наданих повноважень, вчинив службове підроблення яке виявилось у наступному.

Так, у підсудного, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в період з 15 листопада 2009 року по 19 січня 2011 року та з 1 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року працювали наймані працівники ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Однак, 30 березня 2010 року ОСОБА_2 умисно склав, підписав і подав до Нетішинського відділення Славутської обєднаної державної податкової інспекції звіт субєкта малого підприємця фізичної особи платника єдиного податку, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що у 4 кварталі 2009 року в нього не працювали наймані працівники, в той час як в нього фактично у вказаному періоді працював ОСОБА_3

06 травня 2010 року ОСОБА_2 умисно склав, підписав і подав до Нетішинського відділення Славутської обєднаної державної податкової інспекції звіт субєкта малого підприємця фізичної особи платника єдиного податку, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що у 1, 2, 3 кварталі 2010 року в нього не працювали наймані працівники, в той час як в нього фактично у вказаному періоді працював ОСОБА_3

06 травня 2010 року ОСОБА_2 умисно склав, підписав і подав до Нетішинського відділення Славутської обєднаної державної податкової інспекції звіт субєкта малого підприємця фізичної особи платника єдиного податку, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що у 1, 2, 3 кварталах 2010 року в нього не працювали наймані працівники, в той час як в нього фактично у вказаному періоді працював ОСОБА_3

06 травня 2010 року ОСОБА_2 умисно склав, підписав і подав до Нетішинського відділення Славутської обєднаної державної податкової інспекції звіт субєкта малого підприємця фізичної особи платника єдиного податку, в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що у 4 кварталі 2010 року в нього не працювали наймані працівники, в той час як в нього фактично у вказаному періоді працювали ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненому визнав повністю. За даними показань підсудного слідує підтвердження факту грубого порушення законодавство про працю, а саме: ст.ст. 2, 24, 24-1, 48, 83, 95, 106, 108, 116 Кзпп, ст.ст. 3, 30 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 14, 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час здійснення підприємницької діяльності, будучи керівником трудового колективу найманих працівників та службовою особою.

Крім зізнання вину підсудного підтверджено даними показань потерпілих.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив у суді показання, що з 01 вересня 2010 року по 25 березня 2011 року працював на пилорамі кочегаром-охоронцем, яка належить ОСОБА_2, без офіційного оформлення трудових відносин, без укладення трудової угоди та запису до трудової книжки, працював добу через дві доби з 8 години ранку до 8 годин наступного ранку, при цьому отримував заробітну плату в розмірі 700 гривень, відпустку за весь період роботи не отримував.

Потерпілий ОСОБА_3 в суді дав показання, що з 15 листопада 2009 року по 19 січня 2011 року працював різноробочим на пилорамі, що належить ОСОБА_2, без офіційного оформлення трудових відносин, без укладення трудової угоди та запису до трудової книжки, працював з 8 години до 17 години з перервою на обід з 12 години до 13 години, мав два вихідних в суботу та неділю, заробітну плату отримував по 50 гривень на день. При звільненні не отримав заробітну плату за грудень 2010 року та відпрацьовані ним дні в січні 2011 року, відпустку за весь період роботи не отримував.

За показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 слідує підтвердження факту перебування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на робочих місцях на пилорамі, яка розташована по вулиці Привокзальній, 69 в місті Славута Хмельницької області та належить ОСОБА_2

Обєктивно вину підсудного підтверджено в суді даними:

акту перевірки дотримання законодавства про працю ОСОБА_2 та виявленими в ході перевірки порушеннями законодавства про працю ( а.с. 23-26);

свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (а.с. 52);

розрахунків спеціалістів по недоплатам за відпрацьовані та понаднормові дні ( а.с. 57-60);

звітами субєкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку ОСОБА_7 за 2009-2010 роки(а.с. 66-70);

довідки Нетішинського міського центру зайнятості, з якої слідує, що підсудний ОСОБА_2 не реєстрував трудових договорів з найманими працівниками та внесків до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України не вносив(а.с.15).

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне доведення вини підсудного у грубому порушенні законодавства про працю, а також в службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні та видачі завідомо неправдивих документів, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин справи судом не встановлено.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття, сприяння органам досудового слідства та суду, перше притягнення до кримінальної відповідальності, вік підсудного.

Враховуючи конкретні обставини справи, вчинення підсудним злочину невеликої тяжкості, перше притягнення до кримінальної відповідальності, дані про особу винного, ставлення підсудного до вчиненого, поведінкою у суді, позицію прокурора та потерпілих, приходить до висновку про необхідність, можливість та доцільність призначення мінімального покарання у виді штрафу та з урахуванням особи підсудного, обставин, що помякшують його покарання, застосувати ст. 69 КК України і не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Цивільний позов прокурора в інтересах управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин до ОСОБА_2 про стягнення 10420 гривень 43 копійки є господарським спором, який виник між субєктом господарювання ФОП ОСОБА_2 та управлінням Пенсійного фонду України в місті Нетішин, а тому повинен бути розглянутий в порядку господарського судочинства.

На підставі наведеного суд знаходить, що цивільний позов прокурора слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 321-341 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання за

ч. 1 ст.172 КК України у виді стягнення на користь держави тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 510 гривень;

ч. 1 ст.366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді сплати на користь держави пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді сплати на користь держави штрафу в сумі 1000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов прокурора в інтересах управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.