В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі особі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке 26.09.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002226, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця м.Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2014 року приблизно 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав сварку з ОСОБА_7 , під час якої вдарив останнього долонею своєї руки в область голови, чим спричинив йому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №963 від 13.10.2014 року на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах лівої вушної раковини, лівої бічної поверхні грудної клітини, лівої бічної стінки живота, зовнішньої поверхні середньої третини лівого плеча та зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна; саден на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи посередині; набряку м`яких тканин лівої кисті.
Згідно даних медичної документації, заповненої на ім`я ОСОБА_7 , у нього виявлено: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій верхньої та нижньої губи, забій зовнішнього вуха зліва, лівої кисті та правого стегна. Забій грудної клітини справа».
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди , яка відбувалася 25.09.2014 року.
Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Струсу головного мозку потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 вказаних Правил кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав та показав, що 25.09.2014 року близько 16 год., за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_7 виникло непорозуміння з приводу обіцяного проведення останнім розмитнення (митного оформлення) транспортного засобу за ціною в розмірі 20000 грн., в ході якого він наніс потерпілому один удар рукою в область голови, від чого той впав на підлогу. ОСОБА_6 допускає, що ОСОБА_7 міг отримати певні тілесні ушкодження під час падіння.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 25.09.2014 року близько 16 год., він проходив по вул. Кошицькій в м.Ужгороді, на перехресті вул. Собранецької, біля нього зупинився автомобіль ВАЗ, в якому знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які запросили його сісти в автомобіль, на він погодився. В подальшому вони приїхали до будинку АДРЕСА_3 , де в одній із квартир, ці троє осіб почали наносити йому удари та вимагати у нього кошти у сумі 20000 грн.
Потерпілий наполягає на тому, що тілесні ушкодження йому спричинило троє осіб, а не лише обвинувачений ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 25 вересня 2014 року близько 16 год. перебуваючи на квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , він бачив, як між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу розмитнення якогось транспортного засобу, в ході якого останній наніс ОСОБА_7 один удар рукою в область голови, після чого він їх розтягнув. Через хвилин 10-15 ОСОБА_7 покликав їх на вулицю, де батько останнього почав їм погрожувати.
Факт нанесення ним особисто тілесних ушкоджень потерпілому свідок заперечив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 25.09.2014 року близько 16 год. перебував у приміщенні квартири ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . В той момент в даній квартирі, окрім нього були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Він чув, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник якийсь конфлікт, останні говорили на підвищених тонах, однак з якого приводу був конфлікт і про що хлопці говорили він не знає. Чув, як ОСОБА_7 покликав ОСОБА_6 вийти з квартири, на вулиці незнайомий йому чоловік, як потім з`ясувалось це був батько ОСОБА_7 , погрожував «що посадить їх усіх».
ОСОБА_12 також зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , та заперечив факт нанесення ним особисто тілесних ушкоджень потерпілому.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 25.09.2014 року на автомобілі ВАЗ вони поїхали в місто, на перехресті вул.Кошицька та вул.Собранецька в м.Ужгороді помітили ОСОБА_7 , у зв`язку з чим зупинились. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та поговорив з останнім, після чого вони сіли в автомобіль та поїхали до ОСОБА_6 на квартиру. По дорозі, біля гуртожитку №4 він попрощався з хлопцями та пішов. Що було між хлопцями в подальшому йому не відомо.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показав, що 25.09.2015 року близько 16 год. 45 хв. йому на мобільний зателефонував син ОСОБА_16 , який попросив під`їхати до магазину «Зіна» по вул.Заньковецької в м.Ужгороді. Коли він разом з дружиною приїхали, то побачили у сина тілесні ушкодження на обличчі. На запитання, що сталось син розповів, що його побили ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та третій хлопець, імені якого свідок не пам`ятає. Про вказану подію він відразу повідомив правоохоронні органи, однак вважає, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні було проведено не в повному обсязі, оскільки обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_6 .
Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України кваліфікуючими ознаками якого є спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я - доведена повністю. Його дії кваліфіковані вірно.

В судовому засіданні ні потерпілий ОСОБА_7 , ні обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюють факту нанесення обвинуваченим одного удару потерпілому.

Разом з тим, суд ставить під сумнів показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 одноособово.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягає на тому, що тілесні ушкодження йому були спричинені трьома особами ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 .
Такі показання потерпілого щодо обставин, часу та місця спричинених йому тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з його показаннями, які він надав експерту при проходженні судово-медичного обстеження, а також поясненнями, які він надав батькові ОСОБА_15 під час зустрічі відразу після конфлікту.
З висновку судово-медичної експертизи №963 від 13.10.2014 року на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах лівої вушної раковини, лівої бічної поверхні грудної клітини, лівої бічної стінки живота, зовнішньої поверхні середньої третини лівого плеча та зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна; саден на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи посередині; набряку м`яких тканин лівої кисті. По давності виникнення вказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди , яка відбувалася 25.09.2014 року.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини. Малоймовірно виникнення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок одноразового вільного падіння потерпілого з висоти власного.
Дані обставини спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що потерпілий ОСОБА_7 міг отримати тілесні ушкодження внаслідок падіння на підлогу, та вказують на той факт, що виявлені в ході судово-медичного обстеження тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли бути спричинені не тільки внаслідок нанесення останньому одного удару рукою в область голови.
Твердження потерпілого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень іншими особами, окрім ОСОБА_6 , суд не може оцінювати під час розгляду даного кримінального провадження, оскільки у відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого за вчинене ним кримінальне правопорушення судом не встановлено.
Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_6 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, оскільки, на думку суду, таке покарання буде відповідати вимогам ст.50 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - не обирався.
Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1