Справа № 2513-754/12 Номер провадження
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

при секретарі - Худорбі Р.Г.,

з у ч а с т ю :

прокурора - Лиходід О.О.,

представника потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новгород-Сіверському кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Б.-Воробївка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Б.-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, за місцем мешкання характеризується незадовільно, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

25 грудня 2011 року біля 15 год. 00 хв., ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння прийшов до себе додому, розташованого в с.Червоний Хутір, Б.-Воробївської сільської ради, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин схопив металевий стілець та вдарив ним в ділянку верхньої третини лівого стегна своєї матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого остання, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12 від 17 лютого 2012 року отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого черезвертального перелому лівого стегна з відривом малого вертела та зміщенням відламків, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоровя, строком понад 21 день.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та показав, що дійсно 25.12.2012 року близько 13 години 00 хвилин, після вжиття літра вина, приїхавши додому та заставши пяну матір ОСОБА_3, яка спала на підлозі на грунті раптово виниклої агресії по відношенню до останньої вдарив ОСОБА_3, ногою декілька раз по лівій нозі у ділянку стегна, але стільцем її не бив. У скоєному щиро кається.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, обмежився лише дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Представник потерпілої ОСОБА_5, у судовому засіданні повідомила, що з боку потерпілої до підсудного претензій матеріального чи морального характеру немає та при цьому просила не позбавляти підсудного ОСОБА_2, волі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2, в умисному заподіянні ОСОБА_3, середньої тяжкості тілесного ушкодження - доведена повністю. Дії підсудного органом досудового слідства вірно кваліфіковано за частиною 1 статті 122 КК України.

Переходячи до обговорення питання про вид та міру покарання ОСОБА_2, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який є офіційно працюючим, його щире каяття, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_2, згідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2, згідно ст.67 КК України є скоєння злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2, можливе в умовах без його ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання, повязане із позбавленням волі із застосуванням до нього положень ст.ст.75,76 КК України.

Питання про речові докази у справі слід вирішити відповідно до вимог КПК України.

Цивільний позов, по справі не завялено.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 335 КПК України, Суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_2 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи, повідомляти обовязково ці органи про зміну місця проживання, роботи, навчання і періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов прокурора Новгород-Сіверського району Чернігівської області задовольнити.

Речовий доказ, металевий стілець який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_2, після набрання вироком законної сили,-залишити у розпорядженні власника ОСОБА_2

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення, а підсудним з моменту вручення копії вироку, може бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Головуюча: О.О. Кочура