Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_5 , про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ухвали, розглядаючи клопотання слідчого військової прокуратури, слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
На думку слідчого судді, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, - зняття обмежень у пересуванні підозрюваного та незастосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою може спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язку не залишати місце проживання з 20.00 год. до 07.00 год. При цьому власну позицію мотивує тим, що аргументація слідчого судді щодо наявності викладених в оскаржуваній ухвалі ризиків суперечить особі підозрюваного та обставинам справи. Зазначає, що слідчим в клопотанні про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Стверджує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та застосовується лише коли прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК України, водночас вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 працює не офіційно заробляючи кошти на сім`ю ремонтними роботами й на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей. На думку захисника підозрюваного, доказів, які свідчили б про необхідність застосування з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали подану ними апеляційну скаргу і просили її задовольнити, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000153 від 07.10.2015 року.
Так, згідно наказу командира військової частини від 13.06.2015 року №104 солдат ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини.
Разом з тим, в порушення вимог Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», солдат ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби близько 15 год. 30 хв. 12.07.2015 року самовільно залишив військову частину та відправився у невідомому напрямку.
Станом на 07.10.2015 року ОСОБА_7 до місця проходження військової служби ( АДРЕСА_1 ) не повернувся.
Цього ж дня, 07.10.2015 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
В ході судового слідства також встановлено, що ОСОБА_7 проходячи військову службу неодноразово самовільно залишав розташування військової частини « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зокрема: 18.05.2015 року самовільно залишив розташування військової частини, повернувшись до місця несення військової служби 27.05.2015 року; 21.06.2015 року повторно залишив розташування військової частини, 05.07.2015 року прибувши до місця проходження військової служби; 12.07.2015 року втретє самовільно залишив військову частину й на даний час на місце несення військової служби не повернувся.
07.10.2015 року слідчим військової прокуратури Рівненського гарнізону винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 в розшук.
В подальшому, 13.10.2015 року постановою слідчого судді Рівненського міського суду надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 та його доставлення до суду.
31.10.2015 року в зв`язку з розшуком, слідчим військової прокуратури підозрюваного ОСОБА_7 було затримано.
Відповідальність за інкримінований ОСОБА_7 злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, передбачена ч.3 ст.408 КК України покаранням у вигляді позбавленням волі від 5 до 10 років.
01 листопада 2015 року слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_5 , звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити вчинення кримінального правопорушення, й інші менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання зазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді від 02 листопада 2015 року клопотання задоволено та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України , підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.
Так, за змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, раніше не судимий.
В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється.
Що стосується покликання апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо заробітку його підзахисним коштів на сім`ю ремонтними роботами та на утримання двох неповнолітніх дітей, то колегія суддів розцінює такі твердження як недостатньо аргументовані, оскільки безпосередньо у ході апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 розлучений, проживає окремо від колишньої дружини та дітей в Гощанському районі, дружина з дітьми в Острозькому районі, яким періодично надає матеріальну допомогу.
Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, який є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження підозрюваного та його захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.
Також з дотриманням вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя в ухвалі визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.
З урахуванням доведеності обставин, що свідчать про потребу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
При апеляційному розгляді істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.408 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3