Провадження № 1-кп/127/1339/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006239 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Вінницької обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

12.06.2000 р. вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до двох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.. 45 КК України (1960 р.) з іспитовим строком два роки та сплатою штрафу в сумі 680 грн., звільненого від відбування покарання по амністії;

23.11.2000 р. вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.. 46-1 КК України (1960 р.) відстрочено виконання вироку на два роки зі сплатою штрафу в сумі 680 грн.;

28.03.2001 р. вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до трьох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.. 45 КК України (1960 р.) з іспитовим строком два роки шість місяців та сплатою штрафу в сумі 680 грн.;

15.10.2014 року вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до штрафу у сумі 1700 грн., звільненого від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2015 року близько 12:50 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину «Kari» (ТОВ «КАРІ УКРАЇНА», ідентифікаційний номер юридичної особи 37989494), що розташований за адресою: м. Вінниця вул. Коцюбинського, 7Б. У даному магазині ОСОБА_4 помітив на одній з полиць взуття, а саме туфлі марки «Marko Bocchino». В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного взуття.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 наблизився до полиці із взуттям, та, переконавшись що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з полиці взуття марки «Marko Bocchino». Відповідно до довідки магазину вартість даного взуття становить 999 гривень. Засунувши взуття у джинси, в які ОСОБА_4 був одягнений, прикривши їх зверху сорочкою, останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, розпочав рухатись у бік виходу з магазину. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин що не залежали від його волі, оскільки при наближені до контрольної рамки в магазині спрацював сигнал тривоги. Після цього ОСОБА_4 був затриманий працівниками магазину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив наступне. Того дня він зайшов у магазин «Карі» та помітив туфлі, які йому сподобалися. Він вирішив викрасти дані туфлі. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він засунув туфлі за пояс джинсів та хотів вийти з магазину. Однак на виході з магазину спрацював сигнал тривоги та його затримали працівники магазину.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив наступне. Під час скоєння злочину, він був у приміщенні магазину. Він почув сигнал контрольної рамки та підійшов до виходу з магазину. Він підійшов до чоловіка біля рамки та запитав, що сталося. Обвинувачений дістав з-за пояса з-під кофти туфлі та пояснив, що хотів їх викрасти. На даний час туфлі знаходяться у магазині.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 уже не вперше скоює умисний корисливий злочин, потерпілий не просив суд пом`якшити покарання обвинуваченому, суд вважає, що покарання, яке просив призначити прокурор, а саме у вигляді мінімального штрафу, не буде достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , тому останньому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Речові докази по справі, а саме: туфлі чорного кольору 43 розміру марки «Marko Bocchino», які були повернуті директору магазину слід залишити директору ОСОБА_6 , DVD диск з відеозаписом обставин спроби крадіжки, який зберігається при матеріалах кримінального у прокурора слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання, зобов`язати періодично з`являтися і кримінально виконавчу інспекцію для реєстрації.
Речові докази по справі, а саме: туфлі чорного кольору 43 розміру марки «Marko Bocchino», які були повернуті директору магазину залишити директору ОСОБА_6 , DVD диск з відеозаписом обставин спроби крадіжки, який зберігається при матеріалах кримінального у прокурора - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: