Справа № 639/8307/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2013 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О., при секретарі Гриценко М.В., за участю прокурора Дмитрієва І.Ф., слідчого Лапшиної Я.Л., розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з клопотанням слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенант міліції ОСОБА_1 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0002189 від 20.08.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_2, будучи неодноразово судимий за корисливі злочини, при цьому маючи не зняту і не погашену у законному порядку судимість на шлях виправлення і перевиховання не став і повторно в період не відбутої частини покарання скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах: Так, ОСОБА_2 18.08.2013 року о 16:03 годині, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно та достовірно знаючи, що на стіні домоволодіння, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Черепанових, 7-Б знаходиться камера зовнішнього відеоспостереження, направився за вказаною адресою, де переконавшись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть почав реалізовувати свої злочинні дії, а саме таємно викрав дві камери зовнішнього відеоспостереження Partizan COD-454HM вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №2764 від 13.09.2013 1162, 00 гривні, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_3.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (крадіжка).

Крім того, 20.08.2013 ОСОБА_2 року приблизно о 22:00 годині, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно та достовірно знаючи, що на стіні домоволодіння, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гостинна, 1 знаходиться камера зовнішнього відеоспостереження, направився за вказаною адресою, де переконавшись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть почав реалізовувати свої злочинні дії, таємно викрав камеру зовнішнього відеоспостереження Lux 24CN, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №2851 від 13.09.2013 161,0 гривню, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_4.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (крадіжка).

24.09.2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Допитаний як підозрюваний, гр-н ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав себе винним повністю і дав свідчення по суті провадження. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше неодноразово судимий, останній раз 21.03.2012 році Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України на 2 роки з іспитовим строком. Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_6, судово-товарознавчою експертизою №2764 від 04.09.2013, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_3, протокол огляду предмету, постановою про визнання речових доказів, висновком судово-товарознавчої експертизи №2851 від 13.09.2013, протокол допиту потерпілого ОСОБА_4В, протокол допиту свідка, протоколом предявлення особи для впізнання свідку ОСОБА_7 В діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (крадіжка).

Підозрюваний ОСОБА_2 вчинив злочин, який відповідно до 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, п. 4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_2 раніше не одноразово засуджений за вчинення тяжких навмисних злочинів, в тому числі і корисливі злочини, має не зняту і не погашену у встановленому законі порядком судимість на момент скоєння кримінального правопорушення та вчинив новий злочин у період не відбутої частини покарання. Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш мяких запобіжних заходів,

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, який просив обрати більш мякий запобіжний захід, суд приходить до наступних висновків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризику можливості переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватися до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Застосовуючи такий запобіжний захід, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинив підозрюваний ОСОБА_2, із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України; також враховує, що вона підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає, неодноразово засуджений за вчинення навмисних, в тому числі і корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, скоії кримінальне правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_2 продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування, можливості знищення, переховування або спотворення речей та предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в якому він підозрюється, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ст.177 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам. Тому слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд визначає розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України із покладенням на підозрюваного відповідних обовязків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора строком на 60 днів, після чого обовязок етапування покласти на Жовтневий РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Строк затримання обчислювати з 26 вересня 2013 року до 24 листопада 2013 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_2 обов'язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 у разі внесення застави наступні обов'язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_8 зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.11.2013 року.

Роз'яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі СІЗО м. Харкова Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області.

При внесенні визначеної судом застави ОСОБА_2 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа СІЗО м. Харкова негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_2 з-під варти та повідомити усно і письмово Жовтневий районний суд м. Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з моменту її постановлення.

Слідчий суддя В.О.Макаров