Єдиний унікальний номер 722/1465/15-к
Номер провадження 1-кп/722/83/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

та обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни кримінальне провадження №0000323 від 14.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новодністровськ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в лабораторії ветеринарної медицини, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 на початку червня 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 в м.Сокиряни, де в той час проводив ремонтні роботи, під час розмови запропонував останньому викрасти із гаражів, що по АДРЕСА_3 , майно, з метою особистого протиправного збагачення, на що ОСОБА_6 погодився.

В наступному, приблизно всередині липня 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою групою осіб між собою, маючи на меті особисте протиправне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, перебуваючи на території гаражів в АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_4 , шляхом зірвання металевої скоби дверей центрального боксу, що утримувала навісний замок, демонтували її, після чого, разом проникли всередину.

В подальшому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 , перебуваючи всередині приміщення центрального боксу, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, викрали з нього бувші у використанні наступні речі: зварювальний апарат марки «ПАТОН» вартістю 6000 грн., компресор марки «Форте» вартістю 7000 грн., головку двигуна до автомобіля марки «ВАЗ 2106» вартістю 2000 грн., набір головок із воротками вартістю 350 грн., набір лерок вартістю 200 грн., набір ключів-зірочок вартістю 300 грн., коробку передач до автомобіля «Volkswagen Т4 (Transporter)» вартістю 1250 грн., стартер до автомобіля «Volkswagen Т4 (Transporter)» вартістю 2500 грн., стартер до автомобіля «Opel Vectra» вартістю 600 грн., два акумулятори ємністю 65 аН вартістю 650 грн. кожен на суму 1300 грн., новий карбюратор до автомобіля марки «ВАЗ 2105» вартістю 1500 грн., новий акумулятор ємністю 75 аН вартістю 1050 грн. та новий набір протиковзаючих ланцюгів вартістю 150 грн.

Після цього, з викраденим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , місце злочину залишили та розпорядилися ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 24200 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України визнав повністю та дав суду показання, в яких підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно в червні 2014 року, точнішої дати не пам`ятає, приблизно о 18.00 год., перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_6 , де проводив ремонт, запропонував останньому вчинити крадіжку майна із гаража ОСОБА_4 , в якому раніше неодноразово бував та знав, що там зберігається цінне майно, на що ОСОБА_6 погодився. Він пішов додому, звідки взяв знаряддя для зриву навісного замка, який висів на дверях боксу, а саме: викрутку та пасатіжи. Після цього, приблизно о 24.00 год. вони із ОСОБА_6 прийшли до гаража потерпілого. Там він з прикладенням сили витяг скобу, на якій кріпився навісний замок, відкрив двері і зайшов в гараж, а ОСОБА_6 залишився, щоб наглядати за навколишньою обстановкою і зміг попередити його про небезпеку. Він посвітив ліхтариком і побачив, що в гаражі знаходяться різні інструменти та апарати. Тоді вдвох з ОСОБА_6 вони винесли на вулицю: компресор повітряний, зварювальний апарат, ключі, головки накидні, лерки, 3 акумулятори, стартер, коробку передач, карбюратор у розібраному стані. Все це склали збоку гаража, де високі чагарники. Згодом він зателефонував до водія на ім`я « ОСОБА_8 », прізвище якого йому не відоме, та о 6 годині ранку той приїхав своїм автомобілем ВАЗ-2104 і відвіз викрадені ними речі на пункт прийому металобрухту, де вони здали їх за суму 1800 грн. Водію вони віддали 200 грн., а решту грошей розділили порівну. Водію не розповідали, що речі, які він перевозив, є краденими та він і не запитував. Причиною вчинення крадіжки було те, що в його сім`ї склалася скрутна матеріальна ситуація, а заробити гроші не було де. У вчиненому розкаюється. Під час досудового розслідування кримінального провадження він спільно із ОСОБА_6 придбали для потерпілого компресор. Іншу суму завданих збитків він потерпілому не відшкодував.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України визнав повністю та дав суду показання, в яких підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та пояснив аналогічні ОСОБА_5 обставини. Доповнив, що дійсно прийомщику металолому ОСОБА_9 він не розповідав, що речі, які вони здавали, є краденими, оскільки тоді той би їх не прийняв. Він в добровільному порядку відшкодував ОСОБА_4 половину вартості викраденого, придбавши за свої кошти речі, на які вказав потерпілий.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні даного злочину, вона також підтверджується показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що вже 6 років він орендує гараж, розташований по АДРЕСА_3 , в якому займається ремонтом автомашин та зберігає речі, необхідні для цього заняття. Приблизно в червні-липні 2014 року він знаходився в м.Москва та залишив гараж замкненим на один навісний замок та 3 внутрішніх замки. Коли він приїхав додому, то побачив, що на вхідних дверях в гараж зірвана скоба та в приміщенні відсутні: зварювальний апарат, компресор, балон вуглекислоти, карбюратор, головки, лерки, ключі, ланцюг, 2 акумулятори, коробка передач, 2 стартери, зарядний пристрій, набір зірочок. В органи міліції про крадіжку він не заявляв, оскільки не вірив що працівники міліції знайдуть винуватих, однак приблизно через рік вони знайшли обвинувачених і він подав таку заяву. Під час досудового розслідування справи працівники міліції йому повернули зварювальний апарат, а решту викраденого йому не повернуто. Крім того, обоє обвинувачених спільно йому придбали новий компресор, а вартість іншого викраденого майна розділили порівну. Після цього ОСОБА_6 відшкодував йому вартість своєї частки викраденого, а ОСОБА_5 не відшкодував нічого. До ОСОБА_6 він в даний час матеріальних претензій не має та просив його суворо не карати. До ОСОБА_5 він має матеріальні претензії, які буде вирішувати згодом. В призначенні останньому покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що обвинувачені діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб між собою, таємно, із проникненням в сховище викрали майно, що на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 , отже, їх дії слід правильно кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є винуватими у вчиненні цього злочину, і підлягають покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного із винних, та обставини, що пом`якшують покарання.

У відповідності до вимог ч.4 ст.12 КК України вчинений обвинуваченими злочин є тяжким.

ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, не виявлено.

ОСОБА_6 є особою, раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, а також добровільне усунення завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не виявлено.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення обвинувачених до вчиненого, осіб обвинувачених, позиції потерпілого, суд дійшов висновку, що за ст. 185 ч.3 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах, передбачених санкцією вищенаведеної статті, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Крім того, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 ч.4 КК України. Суд вважає за доцільне застосувати до кожного із обвинувачених ст.75 КК України та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілому, слід залишити в користуванні останнього. Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області, слід повернути потерпілому, як їх законному володільцю.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та за його вчинення призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності з вимогами ст.70 ч.4 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду від 30.07.2015 року за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України та призначити остаточне покарання 3(три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та за його вчинення призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: зварювальний апарат марки «Патон», який згідно протоколу слідчого ОСОБА_10 від 04.09.2015 року переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити в користуванні останнього; набір лерок для нарізання різьби, набір головок в кількості 13 штук із двома воротками (великий і малий) та набір цеп проти ковзання, які згідно квитанції по книзі обліку речових доказів №1, порядковий номер №8042 передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського РВ УМВС Украпїни в Чернівецькій області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с.Ломачинці, фактично проживаючого в АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Сокиряни Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 0204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 856135, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .