Справа № 462/5780/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Залізничний районний суд м Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мервичі Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не судимого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 6.06.2015 року близько 2.30 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення на рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 394 дол.США, що у еквіваленті до курсу НБУ станом на 5.06.2015р. становить 8279 грн. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік та викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, сума завданої майнової шкоди ОСОБА_5 становить 8279 грн.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, відмовився від надання пояснень, підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини скоєння ним злочину. У скоєному кається, просив призначити покарання у вигляді штрафу, так як має мінливий заробіток, має реальну можливість сплатити штраф.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії кваліфікуються як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка), тобто за ч.1 ст.185 КК України і він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, добровільне відшкодував збитки, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов не заявлений .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1