Справа № 573/1742/15-к
Номер провадження 1-кп/573/136/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 21 травня 2015 року за № 0000297, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ромської національності, громадянина України, уродженця міста Суми, з початковою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14 березня 2015 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 з метою відкритого заволодіння чужим майном за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який вже за засуджений вироком Білопільського районного суду від 01 липня 2015 року, що набрав законної сили 30 липня 2015 року, прибули до господарства АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проникли на територію двору зазначеного господарства та підійшли до вхідних дверей будинку. Далі ОСОБА_4 вибив вхідні двері шляхом пошкодження запірного пристрою в будинку АДРЕСА_2 і спільно з ОСОБА_7 зайшли всередину будинку.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 перебував біля потерпілої ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 незаконно відкрито у присутності потерпілої ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами в сумі 460 грн., мобільним телефоном «Моtоrоlа ROKR E1 вартістю 375 грн., банківською карткою № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 для виплат «Ощадбанк», яка є офіційним документом і належить ОСОБА_6 , однією золотою обручкою вартістю 1393 грн. 26 коп. та двома золотими сережками вартістю 928 грн. 84 коп. Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули будинок ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно.

Загальна сума відкрито викраденого майна у ОСОБА_6 становить 3157 грн. 10 коп.

Крім того, 14 березня 2015 року близько 22 години ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через банкомат банку «Аваль», що розташований по вул. Старопутивльській, 43 в м. Білопілля, з банківської картки, яку викрали у ОСОБА_6 , зняли 50 грн. Маючи єдиний умисел, спрямований на викрадення іншої частини грошових коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через банкомат банку «Ощадбанк» за адресою: м. Суми, вул. Роменська, 88 14 березня 2015 року о 23 год. 20 хв. зняли 2200 грн., якими розпорядились у власних корисливих цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся і дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 14 березня 2015 року в після обідню пору поїхали в село Сергіївку Білопільського району.

В село Сергіївку приїхали близько 18 19 години, він та ОСОБА_7 зайшли у двір через хвіртку. Підійшли до вхідних дверей, він рукою штовхнув їх і вони відкрились, так як зламався запірний пристрій. Зайшли в будинок, ОСОБА_4 підійшов до жінки і став біля неї, а ОСОБА_7 став шукати гроші. Знайшов він 460 грн., забрав також мобільний телефон і золоту обручку, золоті сережки. Банківську картку жінка віддала їм сама. З викраденим майном вони з місця злочину поїхали. В м. Білопілля з банкомату зняли з картки потерпілої лише 50 грн. В м. Суми по вул. Роменській ще з картки зняли 2200 грн. ОСОБА_8 , який їх привіз в с. Сергіївку, про їх дії обізнаний не був.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме:

-відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;

-викрадення офіційного документу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, добровільне відшкодування в повному обсязі потерпілій заподіяного злочинними діями збитку, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 переховувався від досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.

Також суд враховує і думку потерпілої ОСОБА_6 , яка суду повідомила, що моральна та майнова шкода ОСОБА_4 їй повністю відшкодована, ніяких претензій вона до нього не має.

На підставі викладеного та з урахуванням пом`якшуючих обставин суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 186 КК України, та межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили необхідно залишити ОСОБА_4 попередній - тримання під вартою.

Питання щодо судових витрат вже вирішено судом у вироку Білопільського районного суду від 01 липня 2015 року.

Речові докази - два гіпсові зліпки, вилучені в ході огляду місця події, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 3, 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 186 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 термін з 31 липня 2015 року по день прибуття та постановки на облік у виправному центрі у відповідності до вимог ст. 72 КК України із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

Речові докази - два гіпсові зліпки, вилучені в ході огляду місця події, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя