Справа № 1-1009/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 12 травня 2010 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись у АДРЕСА_1 та перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_3 розпочав сварку, під час якої у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3Т та наніс останньому чисельні удари кулаками в область голови, після чого наніс чисельні удари кулаком в область правої половини грудей, чим спричинив останньому умисне тяжке тілесне ушкодження. Від нанесених травм ОСОБА_3 помер.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав частково та пояснив, що 12 травня 2010 року він та ОСОБА_3, тобто померлий, ОСОБА_4, з якою він перебуває у цивільному шлюбі, випили втрьох горілку, десь 0,5 л. Він відразу пішов спати, а ОСОБА_4 пішла до батька, тобто до ОСОБА_3, у кімнату брати продукти харчування, так як холодильник стояв у нього, а той, не зрозуміло з яких причин почав лаятися на неї нецензурною лайкою та залякувати ножем. ОСОБА_2 у цей час спав, а ОСОБА_4 почала його будити та розказувати, що батько знаходиться у неадекватному стані. Хвилюючись за життя ОСОБА_4, він хотів вирішити конфлікт зі ОСОБА_3, оскільки це було не вперше, коли той, не зрозуміло з яких причин кидався з ножем. Зайшовши до кімнати, він почав вибивати з рук ОСОБА_3 ніж. Після цього, він наніс два удари в щелепу ОСОБА_3 та повалив його на підлогу, забираючи при цьому ніж. У цей час, крім ударів у челюсть, він став наносити ОСОБА_3 удари по ребрам, а вже коли зрозумів, що у останнього немає ножа, він заспокоївся. Після цього, ОСОБА_3 вигнав їх з ОСОБА_5 з кімнати та зачинив двері на замок. 12 травня 2010 року вони більше його не бачили, а 13 травня 2010 року ОСОБА_3 зі своєї кімнати не виходив. У цей день, близько 19-20 години, ОСОБА_4 почула грохот у кімнаті ОСОБА_3 і тому вони підійшли до дверей його кімнати, почали гукати його, але ніхто не відповідав. Тоді, ОСОБА_4 сказала, що потрібно вибивати двері. Вибивши двері та увійшовши до кімнати, вони побачили, що ОСОБА_3 лежить у положенні, а саме виском до стільця. Вони підняли його, поклали на ліжко, побризкали на нього водою та пішли з кімнати і більше не заходили. 14 травня 2010 року близько 4 години ранку він та ОСОБА_4 знову зайшли до кімнати ОСОБА_3 У цей момент вони побачили, що той лежить на підлозі і йому погано, у звязку з чим, викликали швидку допомогу, а вже пізніше приїхала міліція. Крім того пояснив, що, на його думку, ОСОБА_3 помер від того, що він 13 травня 2010 року впав виском на стілець, а не від ударів, які він наносив йому 12 травня 2010 року, тобто визнає те, що наносив удари в область обличчя, ребер, але не може погодитися з тим, що його смерть настала саме від цих ударів. Що стосується явки з повинною, в якій чітко писав, що наносив удари саме в голову, зазначив, що як йому диктували, так і писав.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 12 травня 2010 року вони з підсудним купили продукти харчування і сіли вечеряти у кімнаті її батька - ОСОБА_3 За цей час, вони всі разом випивали горілку, а потім розійшлися по своїм кімнатам. У подальшому, коли вона зайшла до кімнати батька - ОСОБА_3, щоб взяти у холодильнику продукти, батько, не зрозуміло з яких причин, почав на неї виражатися нецензурною лайкою, при цьому, схопивши зі столу ніж став погрожувати. Злякавшись, вона побігла будити підсудного, який у цей час спав. ОСОБА_2А відразу прокинувся та пішов заспокоювати батька, оскільки знав, що той міг застосувати ніж по відношенню до них. Зайшовши до кімнати, ОСОБА_2 вибив із рук батька ніж та наніс йому декілька ударів по обличчю та ребрам. Вона стала заспокоювати ОСОБА_2 та просити, щоб той перестав бити її батька, після чого батько вигнав їх зі своєї кімнати і закрив за ними двері на замок. 13 травня 2010 року ОСОБА_3 зі своєї кімнати не виходив, а десь близько 19 години вона почула, що наче щось упало у кімнаті ОСОБА_3 Вони з ОСОБА_2 стали гукати його, але ніхто не відповідав і тоді вони вибили двері та побачили, що ОСОБА_3 лежить у положенні, а саме виском до стільця. Вони підняли його, поклали на ліжко та пішли з кімнати і більше не заходили, а вже 14 травня 2010 року близько 4 години ранку вона з ОСОБА_2 зайшли до його кімнати ОСОБА_3 та побачили, що той лежить на підлозі і йому погано, у звязку з чим, викликали швидку допомогу. Зокрема зазначила, що, на її думку, батько помер від того, що 13 травня 2010 року впав виском на стілець, а не від ударів, які наніс йому ОСОБА_6

Не дивлячись на часткове визнання вини у вчиненому підсудним ОСОБА_2, його вина підтверджується показами потерпілої, свідків, експерта та дослідженими судом доками у їх сукупності.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що 12 травня 2010 року підсудний ОСОБА_2 зайшовши до кімнати ОСОБА_3 наніс останньому декілька ударів по обличчю та ребрам і тільки тоді, як вона стала заспокоювати ОСОБА_2 та просити, щоб той перестав бити її батька, він перестав наносити ОСОБА_3 удари.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що коли було порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 він його допитував. Усі покази на досудовому слідстві ОСОБА_2 давав добровільно, без будь-якого тиску. Крім того, ОСОБА_2 добровільно написав явку з повинною, на підставі цього та показів підсудного і потерпілої було проведено відтворення обстановки місця події, призначено судові експертизи. Зокрема, зазначив, що у висновку експерта якраз зазначено, що обставини, на які вказує підсудний, а саме, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок падіння на стілець, не могли бути, оскільки останній помер саме від нанесених тілесних ушкоджень кулаком, які наступили 12 травня 2010 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він допитував у присутності завуча школи неповнолітнього сина потерпілої ОСОБА_4, який показав, що коли він прийшов додому, мати йому на кухні повідомила, що відбулась бійка між підсудним ОСОБА_2 і батьком потерпілої ОСОБА_4, тобто його дідом, у ході якої підсудний наніс померлому удари. Крім того, зі слів неповнолітнього сина ОСОБА_9, він зрозумів, що дана сімя є неблагополучною, оскільки всі зловживали алкогольними напоями. Зокрема, зазначив, що підсудний ОСОБА_2 усі покази на досудовому слідстві давав добровільно, ніякого тиску ні з чийого боку не було, явку з повинною також писав добровільно.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 21/119/3 від 08.07.2010, відповідно до якої у ОСОБА_3 виявлені наступні тілесні пошкодження:

- садно в лівій щічній-скуловій області, кровопідтік шкіряних покривів в області лівого ока, спинки носа, забита рана в області лівої брови, забита рана в області підборіддя;

- кровопідтік м'яких тканин голови в лобово-тім'яно-скроневій області (включаючи зону післяопераційної рани);

- гостра субдуральна гематома над лівою півкулею мозку, обємом до 150 куб. см., у вигляді «згортків з нечисленними включеннями гемосидерина» (видалена під час оперативного втручання 14.05.2010р.);

- субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулю мозку та мозжечка, згортки крові в цистернах основи мозку;

- вогнище забитого місця тканини мозку в області лівої скроневої частки,

- кров у бокових шлуночках мозку.

Весь вищевказаний комплекс ушкоджень в області голови, що обумовили формування черепно-мозкової травми - має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і між даним комплексом ушкоджень та причиною настання смерті - вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Кровопідтік м'яких тканин передньо-бокової поверхні грудей справа у сполученні з переломом 7-10 ребер (без ушкодження пристінкової плеври) - даний комплекс ушкоджень має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Садно в області верхньої третини лівого стегна - мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_3 наступила в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді ушкоджень в області шкірних покривів і м'яких тканин голови, крововиливу під оболочки, у шлуночки і тканини мозку, що обумовили розвиток набряку-набухання головного мозку.

Характер і морфологія всіх виявлених ушкоджень, їхній зовнішній вигляд, свідчить про те, що вони виникли від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту, що не відобразив своїх індивідуальних особливостей в ушкодженнях, і всі вони могли виникнути в строк, зазначений у постанові.

Беручи до уваги морфологію виявленої травми голови, морфологію переломів ребер, з урахуванням обставин того, що сталося, викладених у постанові - не виключається можливим виникнення ушкоджень, виявлених в області голови, грудей і лівого стегна при обставинах, зазначених у постанові, тобто від кількаразового впливу тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту, яким могла бути кисть, зібрана в кулак /а.с. 74-85/.

Зокрема, допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 суду пояснив, що смерть потерпілого наступила від кількаразового впливу тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту, яким могла бути кисть, зібрана в кулак. Зокрема зазначив, що смерть ОСОБА_3 наступила саме від ударів, нанесених 12 травня 2010 року, про що свідчить характер утворення гематоми, а те що він 13 травня 2010 року падав це вже як наслідок нанесених тілесних ушкоджень саме 12 травня 2010 року, тобто маючи в собі уже субстрат.

Тому доводи підсудного та потерпілої у частині того, що смерть ОСОБА_3 могла наступити 13 травня 2010 року від того, що він сам впав та вдарився виском об стілець спростовується як показами експерта ОСОБА_10, так і висновком судово-медичної експертизи № 21/119/3 від 08.07.2010 року.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується дослідженими у судовому засіданні:

- висновком судово-імунологічної експертизи № 224 від 27.07.2010 року, згідно якого на підодіяльнику, вилученому з кв. № 7, по вул. Літінській,1-а, виявлена кров людини. Результати дослідження не виключають можливості походження цієї крові від ОСОБА_3 /а.с. 90-94/;

- явкою з повинною підсудного ОСОБА_2А./а.с. 19/;

- показаннями, що містяться в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 17.05.2010 р., за адресою: АДРЕСА_2, в ході якого підсудний ОСОБА_2 у присутності понятих пояснив, що 12.05.2010 року, приблизно о 19 год. 00 хв., коли він перебував у зазначеній квартирі та спав, його розбудила ОСОБА_4, яка повідомила, що їй погрожує її батько ОСОБА_3, після чого, він підвівся та пішов до нього в кімнату, де наніс йому два удари кулаком правої руки в область обличчя, після чого один удар долонею в обличчя, від чого ОСОБА_3 впав на підлогу. У подальшому він підійшов до нього та наніс йому іще три удари кулаком правої руки в лівий бік /а.с. 65-66/;

- речовим доказом у справі СD - диском з протоколом відтворення обстановки та обставин події, який був переглянутий та досліджений у судовому засіданні;

- протоколом огляду місця поді /а.с. 10-13/.

Відповідно до акту стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 291 від 29 липня 2010 року, на даний час ОСОБА_2 знаходить ознаки змішаного розладу особистості. За своїм психічним станом на даний момент ОСОБА_2 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_2 знаходив ознаки змішаного розладу особистості, не виявляв ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом на той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_2 не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, яке вчинило суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

По своєму психічному стану на даний момент ОСОБА_2 у застосуванні по відношенню до нього примусових мір медичного характеру не потребує. /а.с. 101-103/.

Згідно акту стаціонарної судово-наркологічної експертизи № 50 від 29 липня 2010 року, ОСОБА_2 знаходить ознаки хронічного алкоголізму на стадії ремісії, у застосуванні по відношенню до нього протиалкогольного лікування не потребує. /а.с. 107-108/.

Оцінивши зібрані у справі доками, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_2 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває /а.с. 127/, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю /а.с. 126/, офіційно не працюючого, за час перебування у спецприймальнику ГУ МВС України в м. Києві зарекомендував себе з позитивної сторони /а.с. 130/, у силу ст. 89 КК України не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, обставин, які б помякшували покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, його ставлення до скоєного, відсутності помякшуючих обставин та наявності обтяжуючої, особливості справи, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання, повязане з позбавленням волі та не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, проте, приймаючи до уваги позитивну характеристику підсудного, його вік та те, що він хворіє на туберкульоз легенів, рахує за доцільне призначити йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: підодіяльник зі слідами бурого кольору, вилучений з квартири АДРЕСА_3, який переданий на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та CD-диск, на якому відображено відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_2 від 17.05.2010 року, який приєднаний до матеріалів справи знищити /а.с. 14-15, 70/.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 17 травня 2010 року /а.с. 42-46/.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: підодіяльник зі слідами бурого кольору вилучений з квартири АДРЕСА_3, який переданий на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та CD-диск, на якому відображено відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_2 від 17.05.2010 року, який приєднаний до матеріалів справи знищити /а.с. 14-15, 70/.

Судові витрати у справі не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя