У Х В А Л А

Справа № 179/100/16-к

№ 1-кп/183/377/16

12 лютого 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000699 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пуховичі Пуховичського району Мінської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
До суду від прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000699 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник ОСОБА_4 вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки воно підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, підстав для його закриття чи зупинення суд не вбачає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 13.02.2016 року і на теперішній час не змінились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, може вчинити нові злочини, перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження, впливати на свідків, а також переховуватися від суду через те, що не має міцних соціальних зв`язків (на утриманні дітей не має, не працює, не має постійного місця проживання) та з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою та просила обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, одружений і не збирається впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора та пояснив, що має постійне місце проживання, одружений, не збирається ухилятися від явки до суду та впливати на свідків.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, а також незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом. Крім того, обвинувачений не працює, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків за місцем свого проживання на даний час. Також, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тому, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314-317, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження № 0000699 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначити до судового розгляду на 23 лютого 2016 року о 14 год. 30 хв.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. Викликати в судове засідання обвинуваченого, свідків, повідомити прокурора, захисника.

Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 08 квітня 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1