Провадження №1-кп/498/38/13
Справа №498/768/13-к
29 серпня 2013 року смт. Велика Михайлівка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України,
11.03.2013, приблизно о 22:00 годині, громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_3, слідуючи на поїзді № 073А сполученням Москва (Російська Федерація) - Львів (Україна), від залізничного вокзалу м. Брянська (Російська Федерація) до залізничного вокзалу м. Києва (Україна), усвідомлюючи злочинний характер свої дій, незаконно перемістив через митний кордон України у пункті пропуску Хутір Михайлівський Сумської митниці, з прихованням від митного контролю у кишені своєї куртки пістолет ІЖ-71, серії ВАТ №2100, 2002 року, та бойові набої до нього у кількості 27 одиниць калібру 9 мм, не заявивши про їх наявність у ході усного опитування, проведеного співробітниками Державної прикордонної служби України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, після перетинання митного кордону України у пункті пропуску Хутір Михайлівський ОСОБА_3, рухаючись на поїзді №073А, став незаконно носити при собі у кишені куртки, пістолет ІЖ-71, серії ВАТ №2100, 2002 року, та бойові набої до нього у кількості 27 одиниць калібру 9 мм, доїхавши до залізничного вокзалу м. Києва, де у цей же день придбав квиток на поїзд №094Б сполученням Мінськ - Одеса.
13.03.2013 року, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_3, продовжуючи носити при собі пістолет ІЖ-71, серії ВАТ №2100, 2002 року, та бойові набої до нього у кількості 27 одиниць калібру 9 мм, на поїзді №094Б сполученням Мінськ - Одеса виїхав з залізничного вокзалу м. Києва. У цей же день, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_3 на поїзді №094Б прибув до м. Роздільна Одеської області, звідки на попутному автомобільному транспорті доїхав до пункту пропуску Слов'яносербка, розташованому біля с. Слов'яносербка, Великомихайлівского району, Одеської області, де з метою перетинання державного кордону України увійшов та територію зазначеного пункту пропуску.
У подальшому, 13.03.2013, о 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 слідуючи пішки з України в ОСОБА_5 ОСОБА_4 через пункт пропуску Слов'яносербка Південної митниці ДМС України, не задекларувавши у встановленому порядку при здійсненні митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у одежі зброю - пістолет ІЖ-71 серії ВАТ №2100, 2002 року, та боєприпаси - набої у кількості 27 одиниць калібру 9 мм.
Однак, дії ОСОБА_3 з переміщення пістолета ІЖ-71, серії ВАТ №2100, 2002 року, та боєприпасів у кількості 27 одиниць калібру 9 мм, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не були закінчені з причин, які не залежали від його волі, оскільки 13.03.2013 при проведенні прикордонного огляду зазначені пістолет та набої були виявлені та вилучені.
Згідно висновку експерта №69-Б від 15.03.2013 Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при Головному Управлінні УМВС України в Одеській області пістолет, вилучений у ОСОБА_3 пістолет є короткоствольною нарізною вогнепальної зброєю - самозарядним 9 мм пістолетом ІЖ-71, ВАТ №2100, 2002 року. Зазначений пістолет до стрільби придатний. Двадцять сім патронів вилучених у ОСОБА_3, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9 мм. пістолетам (Браунінг, Берета, Вальтер та інш.), виготовленні заводським способом та для стрільби придатні.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах передбачених ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що маючи при собі паспорт громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 та паспорт громадянина ОСОБА_6 Молдавської ОСОБА_5, патент, який давав йому право працювати на території Російської Федерації, він поїхав до м. Москву.
Майстерня, де він працював, знаходилась за адресою: м. Москва, вул. Маршала Жукова, 2. Юридично на зазначеному підприємстві він не був оформлений, але фактично працював за наймом та отримував заробітну платню, зазначена майстерня знаходиться на території, яка охороняється приватним охоронним підприємством, назви якого він не пам'ятає, але пам'ятає, що в назві є слово Щіт. Під час роботи він проживав в приміщенні цієї ж майстерні.
Працюючи в майстерні, він познайомився в працівниками зазначеного приватного охоронного підприємства. Одним з таких працівників був чоловік на імя ОСОБА_7.
Коли у нього був вільний час, щоб не нудьгувати, він іноді сидів у приміщенні охоронців, яке знаходиться при в'їзді на територію. Михайло полюбляв спиртні напої, у зв'язку з чим, ОСОБА_3 два рази випивав з ним, коли він був на зміні.
Увечері 10.03.2013 року, до нього звернувся ОСОБА_7 та запропонував випити горілку, та сказав щоб він за нею збігав. Після того, як ОСОБА_3 приніс горілку, вони також як і попереднього вечора, випили горілку. Після того, як вони випили, ОСОБА_7 заснув, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 звернув увагу на кімнату, де зберігається зброя. Збройна кімната не була зачинена. В ній знаходилось приблизно 8 пістолетів. Маючи бажання постріляти, але без наміру вкрасти, ОСОБА_3 взяв три пістолети та набої до них.
Приблизно о 3 годині ранку 11.03.2013 він вийшов з території підприємства, де знаходиться майстерня, де він працював. Вийшов ОСОБА_3 через ворота, та пішов вздовж забору території, де знаходиться зазначене підприємство. Справа та зліва дороги знаходяться гаражі. Пройшовши приблизно 100 м. по зазначеній дорозі, а саме по вулиці Маршала Жукова, де з обох боків знаходились гаражі, він здійснив приблизно п'ять пострілів. Після пострілів гільзи він не збирав, вони повинні знаходитись там само. Стріляв ОСОБА_3 у гору, у праву сторону. На вулиці була ніч, тому людей не було, і його ніхто не бачив. Здійснивши зазначені постріли, він пройшов деяку відстань, по дорозі ОСОБА_7, яка веде до Хорошевського шосе, де знаходиться метро Поліжаївська.
Вийшовши на Хорошевське шосе він зупинив легкову машину, та попросив водія відвезти його до Київського залізничного вокзалу у м. Москві. Зазначеного водія та його легковий автомобіль він не запам'ятає, у зв'язку з тим, що була ніч.
Знаходячись на Київському залізничному вокзалі м. Москва ОСОБА_3 вирішив викинути два з трьох пістолетів. Раніше він неодноразово був на Київському залізничному вокзалі та на його прилеглих територіях, тому він орієнтувався на місцевості. Два пістолети він вирішив викинути у річку Москва - ріка, яка протікала недалеко. Для цього, він пішов у бік річки Москва - ріка. На його шляху знаходився фонтан круглої форми, який знаходиться між Київським залізничним вокзалом та Бережківською набережною. Фонтан знаходиться на відстані від Київського залізничного вокзалу на відстані приблизно 100 м. Він обійшов зазначений фонтан круглої форми, та пішов до Бережківської набережної. Перейшовши зазначену набережну, не повертаючи праворуч або ліворуч, він пішов до берегу річки Москва - ріка. На вулиці було темно, приблизно 6 годин ранку. Знаходячись на березі річки Москва - ріка, ОСОБА_3 викинув два пістолета у річку, на відстані приблизно 40 м. або 50 м., точно не пам'ятаю. Потім він взяв у жменю патрони, та не рахуючи їх, також викинув у річку. Собі ОСОБА_3 залишив один пістолет два магазина до нього, всього 27 набоїв.
Викинувши два пістолета з набоями у річку Москва - ріка, ОСОБА_3 повернувся на Київський залізничний вокзал, де сів не електропоїзд до ст. Нара у місті Нарафомінськ (РФ).
До ст. Нара він приїхав з ранку цього ж дня, а саме 11.03.2013, точного часу пам'ятаю. На ст. Нара він придбав квиток на електропоїзд до станції Мало-Ярославець. Очікуючи потяг до ст. Мало-Ярославець, на ст. Нара він також придбав квиток на потяг сполученням Брянськ (РФ) - Київ (Україна).
Зазначений потяг був прохідним, тобто кінцевою станцією був м. Львів, поїзд, проїжджав м. Київ.
Приїхавши 11.03.2013 року до ст. Мало - Ярославець, він сів на потяг до м. Брянська, мабуть це був мінський потяг. У м. Брянськ він приїхав увечері 11.03.2013 року.
Потяг до м. Києва відправлявся через декілька годин, тому я його очікував в ст. Брянськ. У нього був квиток на потяг від ст. Брянська (РФ) до ст. Київ Укра), який він придбав на ст. Нара у плацкартному вагоні № 16, місце 24. У потягу, на якому він їхав від станції Брянськ до станції Києва, було доволі багато народу, вільних місць майже не було. Коли він сів на зазначений поїзд, у вагоні плацкарті, він з ким не знайомився, по перше не було бажання, по друге, він був втомлений.
Виїхавши увечері 11.03.2013 року з ст. Брянськ (РФ) на потягу сполученням Брянськ (РФ) - Київ (Україна), приблизно через дві години, він під'їхав до кордону Російської Федерації та України. Спочатку він пройшов митний та кордонний контроль на території РФ у пункті пропуску Суземка, у зв'язку з чим в його паспорті було проставлено російськими прикордонниками відповідні відбитки штампів. Після чого потяг поїхав до пункту пропуску Хутір-Михайлівський на території України.
Під час митного та прикордонного контролю пістолет з одним магазином та набоями, знаходився у лівій внутрішній кишені куртки ОСОБА_3, яка висіла біля нього. Другий магазин та решта набоїв знаходились у правій нагрудній кишені визначеної куртки.
Митний та прикордонний контроль на території України у пункті пропуску Хутір-Михайлівський проходив приблизно 40 хвилин. Спочатку пройшов чоловік у синій службовій формі, мабуть митник, та сказав щоб заповняли митні декларації. У нього з собою не було жодних речей та великої суми грошей, тому ОСОБА_3 заповняв декларацію. Пістолет, магазин та набої він не декларував.
Під час митного та прикордонного контролю у нього перевіряли тільки його документи, проставивши у його паспорті громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 штамп про те, що він пройшов митний та прикордонний контроль. Окрім того, під час митного та прикордонного контролю по вагону ходили прикордонники з собакою.
Після проходження митного та прикордонного огляду у пункті пропуску Хутір-Михайлівський, який тривав приблизно 40 хв., потяг продовжив їхати.
На залізничний вокзал м. Києва ОСОБА_3 приїхав вночі 12.03.2013 року. Вийшовши з поїзду він пішов у приміщенні залізничного вокзалу, де сів на лаву та заснув, прокинувся він приблизно о 05 год. 00 хв., після чого пішов до залізничних кас, де придбав квиток на поїзд від Києва до станції Роздільна, на потяг, який їхав до м. Одеси, у вагоні плацкарт № 1, місце 7.
Після того, як він придбав квиток я пішов кататись у метро м. Києва, щоб провести час до відправлення свого потягу.
Таким чином, катаючись по метро, він проводив час в очікуванні потяга до м. Роздільна. їздив він по червоній гілці метро, на якій знаходяться станції Лівобережна, Дніпро, Вокзальна, Політехнічний інститут, Академмістечко.
До залізничного вокзалу ОСОБА_3 повернувся коли на вулиці було вже темно. Очікуючи поїзд він пішов на третій поверх залізничного вокзалу. Потяг чекав багато часу, оскільки навіть встиг поспати, також виходив на вулицю палити цигарки.
З м. Києва ОСОБА_3 виїхав 13.03.2013 року о 00 год. 56 хв. До станції Роздільна він приїхав вранці 13.03.2013 року, приблизно о 10 год. 15 хв., він точно не пам'ятає.
У смт. Кучургани, з м. Роздільна він прибув приблизно до 15 год. 00 хв., потім пішов на ринок, який знаходиться в смт. Кучургани, він відпочивав, та розмірковував про скоєне. Прибувши у смт. Кучургани 3 години, ОСОБА_3 продовжив рух до с. Велике-Плоське.
З смт. Кучургани до с. Велике - Плоське ОСОБА_3 поїхав на маршрутці. Приїхавши до с. Велико - Плоське, потім пішов пішки до пункту пропуску Слов'яносербка. Він прийшов приблизно половину шляху, після чого решту шляху до пункту пропуску Слов'яносербка його підвіз чоловік на автомобілі. Автомобілем був Мерседес, кузов 124. Імя водія він не знає.
Коли ОСОБА_3 йшов пішки до пункту пропуску Слов'яносербка, він перевірив свій пістолет, а саме чи пістолет стоїть на запобіжнику в чому й переконався.
До пункту пропуску Слов'яносербка ОСОБА_3 прибув о 18 год. 00 хв. Коли ОСОБА_3 підходив до зазначеного пункту пропуску у нього за поясом був пістолет ИЖ-71 з магазина та набоями до нього. Перед тим, як підійти до пункту пропуску Слов'яносербка, ОСОБА_3 вважав, що якщо знайдуть при прикордонному контролі у нього пістолет та набої то він буде нести відповідальність, а якщо ні то піде далі..
У пункті пропуску Слов'яносербка під час прикордонного контролю після заповнення декларації співробітник, яким була жінка запропонувала ОСОБА_3 предявити документи, що він і зробив. Після того як він предявив документи йому запропонували зайти у приміщення адміністративного будинку ПП Слов'яносербка. Коли він зайшов у будівлю на вимогу співробітників пункту пропуску то зрозумів, що обовязково знайдуть пістолет тому нема сенсу не говорити про зазначений пістолет, тому він сказав співробітникам прикордонного загону, що у нього за поясом знаходиться пістолет.
Свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились контрабанді зброї, носінні вогнепальної зброї та замахом на контрабанду зброї, ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч., 1 ст. 201 КК України.
Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння кримінального правопорушення повторно.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, що злочини вчиненні ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, в звязку з чим суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в місцях позбавлення волі.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 201 , ч. 1 ст. 263 , ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 201 КК України та призначити йому покарання:
по ч. 1 ст. 201 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди;
по ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
по ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.
У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити міру покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залиши попередню, у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання тобто з 13.03.2013 року.
Помістити засудженого до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Речові докази по справ, а саме:
- компютерний диск вилучений відповідно до ухвали Приморського суду м. Одеси 17.04.2013 року в приміщенні ЗАТ Український мобільний зв'язок 22.04.2013 року залишити у матеріалах справ.
- Пістолет ІЖ-71 серія ВАТ № 2100, 2002 року; два магазину для набоїв, набої калібру 9 мм у кількості 20 одиниць та 4 гільзи знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394, 395 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення .

Суддя В.Д.Пономаренко