Справа № 583/3538/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 від 24.09.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше судимого :

-вироком Охтирського міського суду Сумської області від 16.03.2001 року по ст. 140 ч.2, 44 КК України (в ред. 1960 року) до виправних робіт строком 10 місяців з відрахуванням 20 % від заробітку;

-вироком Охтирського міського суду Сумської області від 26.07.2002 року по ст. ст. 185 ч.3, 115 ч.1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 10 років;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2010 року по ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці 23 дні,

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2012 року по ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 1 рік,

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2013 року по ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

по ст. 185 ч. 2 КК України, суд

встановив :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, судимість за скоєння якого не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та 04 вересня 2015 року близько 22 години, перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , керуючись раптовим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що його дії не помічені власником та сторонніми особами, шляхом вільного доступу, від порогу поряд з вхідними дверима до будинку вищевказаного домоволодіння, таємно, повторно, викрав радіоприймач «Shou Yu» LY 8730 IDR вартістю 139 гривень 42 коп. з флеш-картою «Apacer» вартісю 69 грн. 55 коп., що належать потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 380 від 30.09.2015 року матеріальної шкоди на загальну суму 208 гривень 97 коп.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене Ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

28.10.2015 року між потерпілою та обвинуваченим відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України була укладена угода про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винним в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Згідно з умовами даної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілій шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої немає. Обвинувачений та потерпіла узгодили міру покарання у виді арешту строком три місяці.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, яка вважає, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до пункту 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого обгрунтовано кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Стаття 12 Кримінального кодексу України кваліфікує злочини, передбачені Ст. 185 ч. 2 КК України, як злочини середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю, наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Прокурор вважає можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому міри покарання, узгодженої сторонами.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 122,76 грн.
Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити попередній особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-376, 395, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

Засудив :

Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 від 28.10.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 від 24.09.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді арешту строком 3 (три) місяці.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 380 від 30.09.2015 року у розмірі 122 грн. 76 коп. (сто двадцять дві гривні 76 коп.), код класифікації доходів 24060300 «інші надходження».

Речовий доказ : радіоприймач «Shou Yu» LY 8730 IDR, переданий згідно розписки про збереження на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику потерпілій ОСОБА_5 та дозволити власниці розпорядитися ним на власний розсуд.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя : ОСОБА_7 . Верес