04.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/5762/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002305 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 06.07.2015 року приблизно о 07:00 год., перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , за запрошенням її власниці - ОСОБА_5 , реалізуючи виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу заволодів майном, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки Nokia 6303і Classic steel silver IMEI НОМЕР_1 , вартістю 1159 грн. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене, вважаючи свої дії непомітними для оточуючих, покинув приміщення квартири, тим самим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку експерта № ГО-2341 від 16.07.2015 року на загальну суму 645 (шістсот сорок п`ять) гривень 50 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті та щиро покаявся.

Прокурором заявлено клопотання, про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, обмежившись лише допитом обвинуваченого, у зв`язку з повним визнанням свої вини та підтвердження обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судом, роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ними цих обставин та добровільність їх позицій.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, з 05 та 06 липня 2015 року він перебував в гостях у потерпілої ОСОБА_5 за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де заночував. 06.07.2015 року, приблизно о 07:00 год., він прокинувся та став збиратися на роботу. Перебуваючи у квартирі потерпілої, на кухні він побачив належний їй телефон марки Nokia, який належав потерпілій ОСОБА_5 . Діючи таємно, розуміючи, що за його діями потерпіла не спостерігає, він викрав з кухні квартири зазначений мобільний телефон, після цього залишив місце злочину і пішов на роботу. Потім, він повернув цей телефон потерпілій, після того, як його було затримано працівниками міліції.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті та суду пояснила, що протягом доби з 05 на 06 липня 2015 року ОСОБА_3 знаходився у неї вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , де ночував. Вранці 06.07.2015 року він залишив її квартиру та пішов на роботу. Після цього вона виявила, що належний їй телефон Nokia зник і вона звернулася до міліції. Потім, зазначений телефон їй був повернутий ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає що необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення, звільнивши його від призначення покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №ГО-2341 від 16.07.2015 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази, яким було визнано мобільний телефон Nokia 6303і Classic steel silver IMEI НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який було повернуто потерпілій ОСОБА_5 під схорону розписку (а.к.п. 21) повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцяти денний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1