Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1115/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000120 та № 0000434 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29.02.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3, 185, ст. 70, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суд Кіровоградської області від 29.02.2012 року, призначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Овсяниківка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26.05.2011 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
29.02.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 12.06.2014 року звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2014 року згідно Закону України «Про амністію»,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вирішено долю речових доказів.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора: ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення та житло.
Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.
Так, 31.01.2015 року близько 23.00 год. неповнолітній ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, прослідували до приміщення гаражу, що розташований у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 , де шляхом відчинення дверей за допомогою ключа проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали мішок гречаної крупи вагою 25 кг. і вартістю 500 грн., мішок перлової крупи вагою 25 кг. і вартістю 125 грн., мішок пшоняної крупи вагою 25 кг. і вартістю 225 грн., акумулятор «SCHWARZ» вартістю 150,50 грн., два балони з монтажною піною вартістю 177 грн., алюмінієвий бідон ємкістю 40 л. вартістю 250 грн., болгарку «Арсенал» вартістю 643,50 грн., плоскогубці вартістю 27,74 грн., дві сокири вартістю 83,65 грн., будівельний степлер вартістю 127,50 грн. З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 2309 грн. 89 коп.
02.02.2015 року близько 03.00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 прослідували до приміщення гаражу, що розташований у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 , де шляхом відчинення дверей за допомогою ключа проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали мотоцикл «К-750м», державний номер НОМЕР_1 , що перебував у несправному стані, вартістю 5622,92 грн., а також двигун від автомобіля «Москвич-2140» вартістю 2083,33 грн. З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 7706 грн. 25 коп.
23.02.2015 року близько 14.30 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 прослідували до домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_14 , де через вікно проникли до будинку, звідки таємно викрали 10 кг. металобрухту вартістю 29 грн., а також чавунну двохконфорочну плиту пічного опалення вартістю 261,07 грн. З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 290 грн. 07 коп.
В апеляційних скаргах:

захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Обгрунтовує свої доводи тим, що призначаючи покарання судом не в достатній мірі враховано, що ОСОБА_7 вину визнав, щиро розкаявся, частково відшкодував матеріальні збитки. Крім того, потерпілий ОСОБА_13 до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не має, просив суворо не карати ОСОБА_7 ;

захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання, та призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Мотивує свої доводи тим, що ОСОБА_9 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, має поганий стан здоров`я, страждає нападами епілепсії та потребує відповідного лікування. Крім того, ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово лікувався у психіатричній лікарні, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував матеріальні збитки.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_6 в його інтересах, які підтримали свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляцій, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Викладені у вироку висновки про винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів і ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються. Кваліфікація дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється. При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 та ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України за якою їх засуджено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово перебував на лікуванні у психіатричній лікарні щодо організаційного емоційно-лабільного розладу з легкими когнітивними порушеннями, страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, раніше судимий, вчинив злочин у період іспитового строку. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом правильно визнано щире каяття, сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання суд правильно визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, страждає алкогольною залежністю, раніше судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом правильно визнано щире каяття, сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання суд правильно визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання колегії суддів, врахувавши наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд обґрунтованого призначив покарання в межах санкції статті КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

За таких підстав, доводи апеляційних скарг, про те що призначене судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання необґрунтовано суворе - є безпідставними, оскільки судом першої інстанції в достатній мірі враховано всі обставини викладені в апеляціях, тому немає підстав для застосування більш м`якого покарання обвинуваченим із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляцій, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2015 року, стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими, які тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення їм копії ухвали.

Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2