печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
08.09.2015 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з корупційними злочинами, процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.

Слідчим управлінням прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000372 від 29.07.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України вчинення дій службовою особою, що виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з її вимаганням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Київської області Державної екологічної інспекції у Київській області, вимагав та отримав від ФОП ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 10 тис. грн. за не перешкоджання останньому у здійсненні підприємницької діяльності, пов`язаної із видобутком піску.

06.08.2015, о 13 год. 15 хв., ОСОБА_5 був затриманий за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 207 КПК України (під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення).

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.

Таким чином, з метою забезпечення можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 .

Відповідно до даних Державного реєстру ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,4296 га, яка розташована за адресою Вінницька область, Погребищенський район, Новофастівська сільська рада, кадастровий номер: :03:001:0069, яка надається власником в оренду ТОВ «ПК`ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» строком на 15 років.

Крім того, під час затримання ОСОБА_5 у нього вилучено грошові кошти в сумі 2500 грн., які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 і п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав та обтяжень, обов`язок здійснення чого покладено на орган державної реєстрації прав, згідно з положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п. 2 вказаної статті цього Закону), та зокрема ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно п. 3 ч. 2 ст. 19 вказаного Закону.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- земельну ділянку площею 3,4296 га., яка розташована за адресою Вінницька область, Погребищенський район, Новофастівська сільська рада, кадастровий номер: :03:001:0069;

- грошові кошти в сумі 2500 гривень, вилучені у ОСОБА_5 06.08.2015 під час його затримання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1