У Х В А Л А

Справа № 183/7013/15

№ 1-кп/183/210/16

20 січня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України а саме в тому, що останній 06 вересня 2012 року звернувся до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості, розташованого за адресою: м. Новомосковськ, пл. Перемоги, 8, з заявою про присвоєння йому статусу безробітного, в зв`язку з відсутністю роботи, а отже і заробітку, та інших передбачених законодавством доходів як джерела існування.

При написанні заяви про присвоєння статусу безробітного, ОСОБА_4 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, відповідно до присвоєного йому статусу. Відповідно до пункту 1 розділу 3 Пам`ятки, отриманої під підпис ОСОБА_4 , він повинен був своєчасно повідомити спеціаліста центру зайнятості про всі зміни своїх даних, внесених до персональної картки, а відповідно до пункту 5 частини 2 розділу 3 Пам`ятки, особи, зареєстровані у встановленому порядку, як безробітні, зобов`язані, відповідно до законодавства України, відшкодувати суму виплаченого матеріального забезпечення, внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними.

Після подачі заяви, йому згідно наказу від 13.09.2012 року, було призначено виплату, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

05.07.2013 року ОСОБА_4 був знятий з обліку як безробітний на підставі його заяви про припинення реєстрації.

В ході проведення щоквартальної звірки даних Новомосковського міськрайонного центру зайнятості з даними Державної податкової служби було виявлено розбіжності щодо безробітного ОСОБА_4 , який відповідно до даних звірки, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного, в період з 01.11.2012 року по 30.042013 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Іста-Центр».

Таким чином, ОСОБА_4 в період з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи умисел на безпідставне заволодіння грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, якими розпоряджається Новомосковський міськрайонний центр зайнятості, офіційно перебуваючи у статусі безробітного та отримуючи передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомогу по безробіттю, самостійно здійснив працевлаштування та отримував заробітну плату, не повідомивши належним чином спеціаліста Новомосковського міськрайонного центру зайнятості про зміну свого статусу, заволодівши таким чином шляхом обману коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на суму 5968, 40 грн., чим завдав матеріальної шкоди Фонду на вказану суму.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, в зв`язку з дійовим каяттям, відшкодуванням шкоди та просить закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Прокурор висловив думу про можливість закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений раніше не був судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, у скоєному щиро покаявся, відшкодувавши спричинені збитки.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не був судимим, щиро покаявся у вчиненому та повністю відшкодував спричинені збитки, а тому у суду є всі підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в порядку, передбаченому ст. 45 КК України.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлене обвинуваченим клопотання підлягає задоволенню, останній повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 314-317 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України, в зв`язку дійовим каяттям.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1