Здолбунівський районний суд Рівненської області
Справа № 1-67/10р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010року. Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Мішури В. С.

при секретарі Якубчик Т. А.

за участю: прокурора Пришка О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 10 січня 1970року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, працюючого водієм ПП ОСОБА_2, раніше не судимого, мешканця мЗдолбунів, вул. Коперника, 57/64, Рівненської області,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 186 КК України, суд -

встановив:

10 листопада 2009 року близько 01 год. 00 хв. поблизу магазину «Південь», що знаходиться в мЗдолбунів по вулиці Шкільній, ОСОБА_1 умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_3 чоловічу сумочку, в якій знаходилися особисті документи, спричинивши потерпілому матеріальний збиток в сумі 50 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину визнав повністю і зізнався, що 09 листопада 2009 року близько 23 год. ЗО хв. разом із своїм товаришем ОСОБА_4 пішов пити пиво в магазин «Південь», пізніше до них приєдналися дві жінки ОСОБА_5 та жінка на ім»я Руслана, в магазині вони були до його закриття, а саме до 01 год. 00 хв. Вийшовши з магазину, вже 10 листопада 2009 року, він разом із Русланою та ОСОБА_5 пішли на автобусну зупинку неподалік від магазину «Південь», де стояли і розмовляли. Під час розмови він відчув, що хтось його вдарив в обличчя ззаду, розвернувшись побачив, що якійсь невідомий чоловік втікає, наздогнавши його через декілька метрів, він вдарив невідомого декілька разів кулаками рук в обличчя, від даних ударів чоловік впав на землю і той вдарив його ще декілька разів ногою по тулубу, останній залишився лежати на землі. Відійшовши декілька метрів від зупинки він захотів забрати чоловічу сумочку у невідомого, яку бачив після закінчення бійки. З цією метою він повернувся і забрав чоловічу сумочку, яка лежала поряд з потерпілим на землі. Після чого він провів Руслану на електричку і повернувся додому.

На слідуючий день вдома він подивився вміст сумочки і виявив документи на ім»я ОСОБА_3. 17 листопада 2009 року до нього додому прийшли працівники мілії провели огляд квартири та вилучили сумочку з документами.

У скоєному кається, просить не позбавляти волі.

За клопотанням підсудного та згодою представника державного обвинувачення суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (ст. 299 КПК).

Суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Підсудному роз'яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України тому, що він відкрито із

застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого

викрав чуже майно.

Призначаючи покарання, суд враховує обставини справи та особу підсудного.

Вчинений ним злочини за ч.1 ст. 186 КК України відноситься до тяжких.

Визнання вини, щире каяття, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, сприяння слідству в розслідуванні справи, відсутність матеріальної шкоди прощення з боку потерпілого, обставини, що пом'якшують його відповідальність.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За місцем проживання його характеризують позитивно.

Покарання доцільно призначити не пов'язане з позбавленням волі.

Чоловічу сумочку з особистими документами слід повернути власнику ОСОБА_3.

Судові витрати по справі в сумі 300 (триста) грн. 48 коп. за проведення товарознавчої експертизи стягнути з підсудного користь держави, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п»ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становиш 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь держави 300 ( триста) гривень 48 копійок судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком залишити попередній - підписку про невиїзд.

Чоловічу сумочку з особистими документами повернути власнику - ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської обласні протягом п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд, а засудженим - в той же строк і в такому ж порядку, але з часу вручень йому копії вироку.

Суддя