Справа№751/8268/15-к
Провадження №1-кс/751/1644/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Чернігів 28 серпня 2015 року

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника адвоката ОСОБА_5

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна ,-

Встановив:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчих щодо неповернення тимчасово вилученого майна , мотивуючи наступним.

18 серпня 2015 року ним було подано клопотання слідчому ГСУ Генеральної

прокуратури України раднику юстиції ОСОБА_7 про повернення тимчасово вилученого

майна.

В клопотанні про повернення тимчасово вилученого майна зазначалося наступне.

19 червня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського

районного суду м. Чернігова від 18 червня 2015 року було проведено обшук у

приміщенні Апеляційного суду м. Києва, а саме: кабінеті №1606, який є робочим

кабінетом ОСОБА_6 .

В резолютивній частині ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/6414/15-к від 18.06.2015 р. було зазначено про надання дозволу на проведення обшуку в приміщеннях Апеляційного суду м. Києва з метою відшукування та вилучення записів з камер відеоспостереження, документів, які мають відношення до справ, в яких нібито винесено неправосудне рішення, технічних засобів автоматизованої системи документообігу, інших носіїв інформації, а також майна, що було здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, що могло слугувати предметом спонукання до вчинення кримінального правопорушення.

Під час обшуку 19.06.2015 р. з кабінету № 1606 Апеляційного суду м. Києва, було вилучено:

- два предмети, схожі на зброю та предмети, схожі на набої в кількості 16 шт.;

- жорсткий диск, дискети, компакт диски, відеокасета формату «VHS», два

флешнакопичувачі;

- талони на пальне на загальний обсяг 14500 літрів;

- грошові кошти в розмірі 6500 доларів США;

- грошові кошти в розмірі 25915 гривень;

- два мобільні телефони: Nokia IMEI НОМЕР_1 та IPhone НОМЕР_2 ; системний блок;

- документи.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Скаржник наголошує, що під час проведення обшуку та вилучення під час його проведення речей необхідно дотримуватися принципів правомірності та законності, слід звертати увагу на практику Європейського суду з прав людини .

Тобто, проведення обшуку з подальшим вилучення речей має здійснюватися , в першу чергу, з дотриманням прав людини та забезпеченням гарантій від зловживання, оскільки в протилежному випаду дані дії будуть протиправними.

Скаржник звертає увагу , що ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/6414/15-к від 18.06.2015 р. про надання дозволу на обшук не містила чіткого переліку речей, які можуть бути вилучені , що очікувано мало наслідком вилучення особистих речей ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на те, що вилучені речі не були зазначені в ухвалі Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/6414/15-к від 18.06.2015 р. про надання

дозволу на обшук, то вони вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути

майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави

вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи

знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі

його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення

кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тобто, як процесуальна норма, так і ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/6414/15-к від 18.06.2015 р. про надання дозволу на обшук містить вимогу відносно того, що вилучені речі повинні стосуватися кримінальних правопорушень, в яких підозрювався ОСОБА_6 .

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_6 підозрюється у вчинення таких кримінальних правопорушень як - незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду та постановлення суддею завідомо неправосудного рішення.

Тому скаржнику абсолютно не зрозуміло, яке відношення мають вилучені два предмети, схожі на зброю та предмети схожі на набої в кількості 16 шт., якщо особу підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, не пов`язаних із застосуванням насилля чи погрозою його застосування.

В свою чергу, вилучені грошові кошти є особистим приватним майном ОСОБА_6 , а органами досудового розслідування не зазначено, з якою метою вони вилучені.

Крім того, номерні знаки купюр не відображені в жодному документі, тобто в розумінні цивільного законодавства вони є однорідними, а не індивідуалізованими речами, тобто, не можуть містити жодної конкретної інформації, а тим більше , підтверджувати причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень.

Скаржник звертає увагу на те, що не проаналізовано й список вилучених документів, що порушує загальні принципи поваги до людини та її професійної діяльності.

Крім того, слідчі органи, знаючи про місцеперебування ОСОБА_6 , навіть не намагалися вручити йому ордер на обшук та замість відбору суттєвих для розслідування доказів, вони вилучили всі документи з офісу та окремі особисті речі, які належали ОСОБА_6 і не мали жодного відношення до справи.

Щодо вилучених електронних носіїв інформації скаржник посилається на наступне.

Згідно ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. В даному випадку законний порядок доступу до серверного обладнання встановлений ст.159 КПК України, а саме: тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Спеціальний порядок доступу до подібних речей є абсолютно логічним та виправданим, який одночасно слугує гарантією прав людини під час проведення слідчих дій. Підтвердженням цього може слугувати рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти Росії»

Тобто, вилучення носіїв інформації, а не самої інформації призводить до порушення права власності особи на такі носії інформації, тому має бути наданий доступ до таких речей без їх вилучення, як це загалом передбачено законодавством України.

Оскільки жодних повідомлень з Новозаводського районного суду м. Чернігова щодо розгляду клопотання про арешт майна не надходило, тому на думку скаржника, клопотання про арешт майна так і не подавалося до слідчого судді.

За таких обставин, скаржник вважає, що майно, вилучене під час обшуку 19.06.2015 року, є тимчасово вилученим і тому має бути повернуто його володільцю.

На сьогоднішній день майно, вказане у клопотанні, слідчими не повернуто, тому скаржник просить зобов`язати слідчих групи ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 негайно повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, а саме: два предмети схожі на зброю та предмети схожі на набої в кількості 16 шт., жорсткий диск, дискети, ком пакт диски, відеокасета формату «VHS», два флешнакопичувачі, талони на пальне на загальний обсяг 14500 літрів, грошові кошти в розмірі 6500 доларів США, грошові кошти в розмірі 25915 гривень, два мобільні телефони: Nokia IMEI НОМЕР_1 та IPhone НОМЕР_2 .

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав , просив задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора , передбаченого ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності .Якщо рішення суду оформлюється постановою , строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.7 ст. 236 КПК України , вилучені речі та документи ,які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів , які вилучені законом з обігу , вважаються тимчасово вилученим майном.

Майно, відносно якого веде мову адвокат ОСОБА_5 у своїй скарзі, не має ніякого відношення до кримінального провадження, яке проводиться відносно ОСОБА_10 за ст. 375 ч.2, ст. 376-1 КК України , оскільки підозра ОСОБА_6 пред`явлена саме за порушення цих статей.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України , тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора , якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Оскільки в матеріалах справи відсутня постанова прокурора , де б він визнавав , що таке майно вилучене безпідставно , а також не існує в природі ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна , оскільки з таким клопотанням прокурор до слідчого судді не звертався, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 і його адвокат ОСОБА_5 мали право звертатись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого про повернення майна , але на протязі 10 днів з моменту вчинення бездіяльності слідчим.

Обшук відбувся 19 червня 2015 року. Відповідно, строк, передбачений ст. 304 КПК України, сплинув 29 червня 2015 року. Адвокат просив поновити цей процесуальний строк, однак, мотивів не навів.

Слідчий суддя вважає , що немає жодної підстави для поновлення процесуальних строків.

Крім того, як свідчить рішення у справі № 751/7592/15 -к від 05 серпня 2015 року , така скарга адвоката ОСОБА_5 вже розглядалась і було відмовлено в її задоволенні. Вказана ухвала чинна станом на сьогоднішній день .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

Ухвалив:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити .

Ухвала не оскаржується.

Слідчий cуддя ОСОБА_1