Справа № 1-11/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Івчук Є.О.

з участю прокурора Ковальчук Л.В., Гуца О.Л.

захисника адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, не працюючий, згідно ст.89 КК України рахується таким, що не має судимості, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з подальшою перекваліфікацією на ч.1 ст.119 КК України,

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2010 року біля 23 год., ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в с.Країв Острозького району Рівненської області по вул.Шляховій, 64, в ході конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_5, під час спільного розпивання спиртних напоїв, шарпаючи один одного за верхній одяг, тримаючи в своїй правій руці кухонний ніж, не передбачаючи можливості та не бажаючи настання смерті ОСОБА_5, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, нахилившись до ОСОБА_5 в ході суперечки, неумисно завдав одного удару ножем в ліве стегно останньому, спричинивши йому тілесних ушкоджень у вигляді наскрізної ножової колото-різаної рани на боковій поверхні лівого стегна в середній третині з ушкодженням судин (вени та артерії), яке супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та призвело до смерті ОСОБА_5 внаслідок масивної крововтрати.

Таким чином, ОСОБА_4, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи та не бажаючи від своїх дій настання смерті ОСОБА_5, хоча повинен був і міг її передбачити, протиправно заподіяв смерть останньому, тобто своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України вбивство, вчинене через необережність.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково та пояснив, що 26 жовтня 2010 р. у післяобідній час, він разом з ОСОБА_5 випили придбану в магазині в с.Країв пляшку горілки, та через деякий час до них приєднався ОСОБА_6, з яким в с.Оженин вони випили ще одну пляшку горілки. Під час спільного розпивання горілки ОСОБА_6 попросив їх зорати йому города, на що ОСОБА_5 погодився, оскільки мав коней. Згодом вони поїхали до ОСОБА_6 додому, де останній пригостив їх пляшкою самогону, яку вони втрьох розпивали на кухні. Через деякий час, приблизно о 23 год., під час спільного розпивання ОСОБА_5 повідомив, що він відмовляється орати города ОСОБА_6. Відмова ОСОБА_5 його обурила, та він почав з ним сперечатися, намагаючись пояснити, що за це вони вже випили «могорич», а тому потрібно дотримуватись свого слова та переорати город, у звязку з чим між ними виникла суперечка, в ході якої вони почали шарпати один одного за одяг. Під час суперечки він та ОСОБА_5 сиділи один навпроти одного через стіл. ОСОБА_5 піднявся, та він встав разом з ним, в цей час він тримав в правій руці кухонного ножа, яким перед цим різав закуску, та лезо ножа було над кулаком. Коли ОСОБА_5 схопив його за верхній одяг в ділянці грудей, він повернув ножа до низу таким чином, щоб лезо ножа було знизу кулака направлено до ліктя. В подальшому, не випускаючи з руки кухонного ножа та не змінюючи його положення, спрямував обидві свої руки до ОСОБА_5 з наміром взяти його за лікті, після чого ОСОБА_5 потягнув його до себе, від чого він перехилившись через стіл, та правою рукою, в якій він тримав ніж, ненавмисно завдав удару в ліву ногу ОСОБА_5, від чого останній впав. В подальшому він попросив ОСОБА_6 викликати швидку допомогу та сам вийшов на вулицю, витер з ножа кров, зламав його навпіл та обидві частини викинув. Сутичка між ними тривала незначний проміжок часу. Підсудний не зміг пояснити, чому не випустив з руки ножа чи не відкинув його в сторону в той момент, коли сутичка розпочалася, та зазначив, що мав можливість відкинути ножа, проте не встиг цього зробити, оскільки в шарпанині, яка виникла між ними, все дуже швидко відбувалося. Пояснив, що не мав наміру завдавати тілесних ушкоджень чи позбавляти життя ОСОБА_5, все сталося випадково внаслідок його необережності. У вчиненому розкаюється.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним, його вина доведена в ході судового розгляду на підставі показів свідків, висновків експертизи та сукупністю інших доказів, зібраних на досудовому слідстві, які перевірено в судовому засіданні, та доказів отриманих в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що під час вечері близько опівночі на кухні по місцю свого проживання він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої. В той час коли він встав із-за столу, щоб поставити на плиту чайник, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка, в ході якої вони розмовляли на підвищених тонах. Під час суперечки він був обернутий спиною до них та почув вигук ОСОБА_5, зреагувавши на який він повернувся та побачив ОСОБА_4 в руках з ножем, який був у крові, та ОСОБА_5, який лежав на підлозі, та з ноги в нього йшла кров. Він наказав ОСОБА_4 йти додому, а сам почав перевязувати ногу ОСОБА_5 з метою припинити кров, для чого перевязав її простирадлом. Так як кровотеча не припинялася, він зателефонував та викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхала машина швидкої допомоги він допоміг перенести ОСОБА_5 до машини. Пояснив, що до вказаної події між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 будь-яких конфліктів, погроз чи непорозумінь в той вечір не було.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що ввечері близько 22-23 год., коли його брат ОСОБА_6 вийшов на вулицю, він на кухні присів за стіл до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та випив з ними сто грам горілки. Під час того як він сидів за столом, ОСОБА_4 сам із собою грався кухонним ножем, окрім того приставляв ножа тупою частиною леза до горла ОСОБА_5, та, як йому здалося ОСОБА_4 робив це жартома, після чого один раз стукнув ножем по столу біля руки ОСОБА_5. Побоюючись, щоб нічого поганого не сталось, він забрав ножа та поклав його в сторону. Через деякий час він пішов в іншу кімнату, де задрімав, та прокинувшись він повернувся до кухні, де побачив посеред кімнати ОСОБА_5, який був весь у крові, та ОСОБА_4, який в руках тримав ножа, який також був у крові. Швидку допомогу викликав його брат ОСОБА_6, та оскільки він був випивший, він взяв в нього телефон та почав розмовляти з черговим лікарем, який повідомив, що швидка вже виїхала до них. Першу допомогу для ОСОБА_5 надавав його брат ОСОБА_6, ОСОБА_4 не став чекати швидкої допомоги та пішов додому. Пояснив, що того вечора ніяких конфліктів між присутніми не виникало. Коли приїхала швидка допомога, то він був присутній при наданні ОСОБА_5 допомоги, після чого допоміг перенести його до машини швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює фельдшером відділення швидкої допомоги Острозької центральної районної лікарні, та 26 жовтня 2010 року він їхав машиною швидкою допомоги в с.Країв на виклик до породіллі, та близько 23 год. 30 хв., коли проїжджали с.Оженин, до нього зателефонувала диспетчер та повідомила про ще один виклик в с.Країв з приводу порізу на нозі у чоловіка. Приїхавши в с.Країв спочатку забрав породіллю та одразу поїхав до будинку, де стався поріз. Пояснив, що від того часу, коли він прийняв другий виклик та до моменту прибуття в с.Країв пройшло близько 20 хв. Оглянувши пораненого, якого як потім дізнався звали ОСОБА_5, він виявив на його лівій нозі рану, яка кровоточила. Оглянувши рану, наклав джгут та дав медикаменти, які зупиняють кровотечу. Під час огляду ОСОБА_5 був при свідомості. По дорозі до лікарні він надавав медичну допомогу для ОСОБА_5, та останній вже був без свідомості.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що працює лікарем в Острозькій центральній районній лікарні та з 26 на 27 жовтня 2010 р. чергувала в приймальному відділенні, та після опівночі був доставлений чоловік з ножовим пораненням, якого як потім дізналася звали ОСОБА_5. Пояснила, що ОСОБА_5 поступив в приймальне відділення без свідомості, в стані клінічної смерті. Оглянувши журнал прийому викликів, в якому міститься інформація про надану медичну допомогу, вона пояснила, що першочергова допомога фельдшером швидкої допомоги ОСОБА_8 призначена правильно, та за обставин, які склалися він надав усю можливу допомогу.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що працює лікарем-реаніматологом Острозької центральної районної лікарні та в ніч з 26 на 27 жовтня 2010 р. в приймальне відділення лікарні в супроводі фельдшера швидкої допомоги був доставлений чоловік, при огляді якого було констатовано смерть. Як пояснив йому фельдшер ОСОБА_8 доставлений в приймальне відділення ОСОБА_5 під час його транспортування був живий.

Крім показів свідків, вина підсудного доведена наступними письмовим доказами.

Відповідно до власноручних письмових пояснень, що містяться в протоколі явки з повинною ОСОБА_4, останній детально пояснив обставини скоєння злочину (а.с.36) та підтвердив такі пояснення неодноразовими подальшими показаннями, які він давав на досудовому слідстві з участю захисника у якості підозрюваного (а.с.162), обвинуваченого (а.с.165, 169), в тому числі на місці скоєння злочину під час проведення відтворення обстановки та обставин події (а.с.219-220), стверджував, що він не мав умислу завдати ОСОБА_5 будь-кого ушкодження.

Згідно з протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_4, останній на місці показав та детально розповів про механізм та порядок заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5, що призвело до кровотечі, від чого останній помер (а.с.219-220).

Згідно з протоколом огляду місця події від 27.10.2010р., який проводився в період з 05 год. 10 хв. до 06 год. 25 хв., в будинку в с.Країв Острозького району Рівненської області по вул.Шляхова, 64 на предметах мебелі, що знаходяться в кухні було виявлено сліди нашарування речовини червоно-бурого кольору, схожої на кров, та неподалік від будинку на узбіччі дороги було виявлено лезо та руківя ножа, які вилучені з місця огляду (а.с.5-7).

Відповідно до протоколу огляду від 27.10.2010 р. на трупі ОСОБА_5 виявлено рану, яка розміщена в середній третині в передній внутрішній поверхні лівого стегна, довжина рани 2 см, глибина раневого каналу 4,5 см. Інших пошкоджень не виявлено (а.с.30).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 від 26.11.2010 р. при дослідженні трупа ОСОБА_5 виявлено наскрізну рану на боковій поверхні лівого стегна в середній третині з ушкодженням судин (вени та артерії), яка спричинена прижиттєво, незадовго до настання смерті. Вказане тілесне ушкодження виникло від однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостренним, колюче-ріжучим, травмуючим знаряддям та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок зовнішньої кровотечі, внаслідок ножового колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової артерії та вени. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, виникнення його внаслідок настромлення ОСОБА_5 на виставлений перед ним ніж маловірогідно. Враховуючи пошкодження судин (артерії та вени) лівого стегна , які є судинами великого калібру, у потерпілого могло бути як фонтанування, так і активне виділення крові (а.с.54-56).

Допитаний судом експерт ОСОБА_11, з участю якого було проведено відтворення обстановки та обставин події, в судовому засіданні підтримав свій висновок щодо причин смерті ОСОБА_5 та пояснив, що тілесне ушкодження було нанесено ОСОБА_5, коли той знаходився в сидячому положенні, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, оскільки мало місце ушкодження кровоносних судин великого калібру, що спричинило масивну крововтрату, яка призвела до смерті ОСОБА_5.

Відповідно до висновку експертизи № 107-мк від 01.12.2010 р. колото-різана рана виявлена на трупі ОСОБА_5 та колото-різані пошкодження на тканині двох брюк, в яких був одягнутий ОСОБА_5, виникли одночасно, внаслідок однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли виникнути внаслідок травматичної дії клинком ножа, виявленого при огляді місця події (а.с. 61-65).

Згідно висновків проведеної судової трасологічної експертизи № 51 від 05.11.2010р. клинок ножа та руківя ножа, вилучені 27.10.2010 р. в ході огляду місця події будинку ОСОБА_12 в с.Країв Острозького району Рівненської області та виявлені на прилеглій до її господарства території, раніше складали одну конструкцію ніж господарсько-побутового призначення, та були розділені шляхом розлому (а.с.91-98).

Підсудного віддано до суду за ч.2 ст.121 КК України, та в ході судового розгляду прокурор, після проведеного за судовим дорученням відтворення обстановки та обставин події, скористався своїм правом, передбаченим ст.277 КПК України та змінив предявлене обвинувачення, вказавши на необхідність застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин - ч.1 ст.119 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 не бажав заподіяти ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, а також не бажав його смерті, тілесні ушкодження заподіяв з необережності.

Вирішуючи питання про вірність кваліфікації дій підсудного, суд прийшов до наступного висновку.

Досліджені судом докази вказують на те, що підсудний не мав умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження. Водночас суд бере до уваги, що підсудний в ситуації, яка склалася під час спровокованого ним конфлікту, продовжував тримати ножа в руці, та наблизив її до ОСОБА_5, не відкинув ножа в сторону, а продовжив з ножем в руці шарпатися з ОСОБА_5, а тому суд приходить до висновку, що підсудний не врахувавши, що він та ОСОБА_5 перебували у стані алкогольного спяніння, тримаючи в руці ножа, хоч і не передбачав та не бажав від своїх дій настання смерті ОСОБА_5, проте повинен був і міг її передбачати, якби діяв більш обачніше. Підсудний не зміг пояснити суду, чому не випустив ножа чи не відкинув його в сторону в той момент, коли сутичка розпочалася, та зазначив, що мав можливість відкинути ножа, проте не встиг цього зробити, оскільки в шарпанині, яка виникла між ними, все дуже швидко відбувалося.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вину підсудного у вчиненому злочині доведено повністю, а кваліфікація його дій за ч.1 ст.119 КК України є правильною, оскільки вбивство він вчинив через необережність.

При цьому суд виходив з того, що в ході судового розгляду не встановлено наявності умислу в діях підсудного, та заподіяння тілесного ушкодження в результаті якого наступила смерть було результатом його необережних дій. В ситуації, яка склалася підсудний не передбачав та не бажав від своїх дій настання смерті ОСОБА_5, проте усвідомлюючи, що в нього в руці ніж, не випустив його, а продовжував тримати в своїй руці під час шарпання, а тому діючи з більшою обачністю повинен був та міг передбачити настання можливих тяжких наслідків, в тому числі смерті ОСОБА_5

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України підсудним вчинено злочин середньої тяжкості та при цьому враховує, що обтяжуючою покарання ОСОБА_13 обставиною є вчинення підсудним злочину у стані алкогольного спяніння. Одночасно, відповідно до ст.66 КК України як помякшуючу покарання обставину суд враховує зявлення із зізнанням.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів та згідно ст.89 КК України рахується таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, участі в наданні ОСОБА_5 першочергової допомоги не приймав, як і не вчиняв будь-яких інших дій, спрямованих на якнайшвидше доставлення потерпілого до лікарні, що свідчить про байдуже ставлення до скоєного діяння в момент його вчинення, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан активної залежності. Одночасно суд враховує, що згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 в момент вчинення злочину психічним захворюванням не страждав, в тимчасовому хворобливому стані (патологічне спяніння, патологічний афект, смерекові розлади свідомості та інше) не знаходився та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час вчинення злочину в стані фізіологічного афекту не перебував, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.181-184).

Приймаючи до уваги викладене, думку потерпілої ОСОБА_2 (матері загиблого), яка в поданій до суду письмовій заяві просить підсудного суворо не карати, та думку потерпілої ОСОБА_3 (співмешканки загиблого), яка при призначенні покарання покладається на розсуд суду, беручи до уваги особу підсудного, який свою вину визнав частково, суд з урахуванням обставин справи вважає, що при альтернативі покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.119 КК України, та за наявності обтяжуючої покарання обставини, існують підстави для обрання підсудному міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.119 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання підсудного та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання - 27 жовтня 2010 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк затримання та перебування під вартою.

Речові докази по справі :

- три сліди папілярних узорів зі стопок та стакану, вилучених при огляді місця події зберігати при матеріалах справи;

- змиви речовини червоно-бурого кольору зі спинки кухонного дивану, з підлоги, з двох табуретів; вирізку з штанів, виявлених у вигрібній ямі господарства; лезо та руківя ножа, виявлених на прилеглій до господарства території; двоє штанів, в яких був одягнутий ОСОБА_5 в момент отримання ним тілесного ушкодження - знищити;

- одяг ОСОБА_4 (куртку, штани, джемпер), в яких був він одягнутий під час заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Острозького МВ УМВС України в Рівненській області - повернути ОСОБА_4

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 попередній тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим з дня вручення копії вироку.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_14