Справа № 1-527/11
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2011 року Рівненський міський суд

в складі:

головуючого судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Шматковій Б.Ю.

з участю прокурора - Піддубної Л.П.

захисника - ОСОБА_1

законного представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Дубно, Рівненської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2,не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, -

встановив:

21 жовтня 2010 року біля 18 години 10 хвилин, ОСОБА_3, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу ЗОШ № 11, що по вул. Д.Галицького в м.Рівне, таємно викрала у ОСОБА_4 чоловічу куртку, вартістю 100 гривень, в якій знаходився мобільний телефон Нокіа-N73, вартістю 1165 гривень 71 копійка, з сім-карткою мобільного оператора Диджус, вартістю 30 гривень та карткою пам'яті об'ємом 2 Гб, вартістю 100 гривень, шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 50 гривень, в якому знаходилось 60 гривень, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1505 гривень 71 копійка.

Будучи допитаною в якості підсудної, неповнолітня ОСОБА_3 повністю визнала вину по обставинам зазначених у вироці . Суду показала, що в середині жовтня 2010 року разом з ОСОБА_5 втекла з притулку і вони пішли в м. Рівне гуляти. Вирішили поїхати до знайомої, ОСОБА_6, яка проживає в гуртожитку по вул. Відінській. Зустрілись з нею і пішли гуляти до школи №11. Там помітили двох незнайомих хлопців. Вона підійшла до них попросити цигарку. В хлопців цигарки не було, однак вони почали з нею розмову. Розговорились і вони пригостили їх пивом. Деякий час спілкувались. Потерпілого звати ОСОБА_4. Як іншого звали вона не пам'ятає. В ході розмови помітила у одного з них мобільний телефон і вирішила його викрасти. Попросила у нього курточку, сказавши, що їй холодно. Олександр зняв свою курточку і накинув на неї. Потім його товариш пішов в магазин, а ОСОБА_4 сказав, що відійде в туалет. Коли він відійшов, то в кишені відчула мобільний телефон. Тоді сказала дівчатам, що викраде його. Дівчата її спробували відмовити, однак їх не слухала. Скориставшись тим, що хлопців не було побігла від школи. Дівчата побігли за нею. Пробігши трохи зупинилась і обшукала куртку. В куртці виявила мобільний телефон Нокія-Н73, корпус чорного кольору. Крім того там знаходився гаманець. В гаманці знаходився студентський квиток. Також в кишені лежали ключі. Ключі, гаманець та студентський квиток викинула. Після цього пішли до гуртожитку, де проживає Аванесова. Там переночували в кімнаті, де проживає подруга ОСОБА_6 - Марина. На наступний день вирішили йти в місто, щоб продати телефон. Курточку забули в кімнаті гуртожитку, оскільки вона їм не потрібна була. Продала даний телефон в одному з кіосків за 200 гривень. Після цього витратили гроші на власні потреби. Доказів, зібраних досудовим слідством не заперечує, зауважень щодо них не має. У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати її каяття при обранні покарання.

В силу ч.ч.2,3 ст.299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому підсудна, розуміє наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності її позиції у суду немає.

Вина підсудної у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії підсудної ОСОБА_3 суд кваліфікує згідно чинного законодавства за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Визначаючи вид та міру покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу підсудної та вплив на її дорослих, характеризуючи її дані, враховує умови життя та виховання ОСОБА_3 , а повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як помякшуючі покарання підсудної обставини. Обтяжуючою покарання підсудної обставиною суд не вбачає.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових її злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.ст.75,76,104 КК України та без призначення громадського вихователя.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 445, 446 КПК України , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового та виконає покладені на неї обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену слідуючи обовязки на період іспитового строку :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Витрати за проведення фізико-хімічної експертизи в сумі 984,48 грн. віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду: Ореховська К.Е.