Справа №2003/753/12
П О С Т А НО В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2012 року

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Мороз О.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2 в порядку ст. 27 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку ст. 27 КПК України про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2, посилаючись на те, що той 26 вересня 2011 року побив його від чого він отримав легкі тілесні ушкодження, що підтверджено актом Лозівського відділення СМЕ №536 від 27.09. 2011 року.

Оскільки у скарзі йдеться про те, що у вчинені бійки, спричинені тілесних пошкоджень ОСОБА_1, його словесних образах приймали участь і інші особи, зокрема ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які в цей час були на місці пригоди, скарга для відповідного реагування була направлена прокурору Близнюківського району Харківської області про що ОСОБА_1Є було письмово повідомлено (а.с.9).

05.09.2012 року до суду надійшов лист прокурора Близнюківського району Харківської області від 04.09.2012 року з копією постанови слідчого Близнюківського СВМ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області з якого вбачається, що в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

За таких обставин, виходячи із змісту скарги, відповідно до ч.2 ст. 251 КПК України, слід дійти висновку, що скарга має бути залишена без розгляду та повернута ОСОБА_1, виходячи із наступного.

Статтею 251 КПК України встановлені особливості досудового розгляду в справах які порушуються за скаргою потерпілого.

Зокрема, згідно ч.1 ст.251 КПК України, скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (ст. 223 і 224 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст. 223 КПК України, в описовій частині скарги обставини справи викладені суперечливо і без обгрунтування розбіжностей.

Так ОСОБА_1 звинувачує ОСОБА_2 в тім, що той, коли вони обидва впали на землю, 2-3 рази ударив його кулаками в обличчя, а він від цих ударів захищався.

ОСОБА_1 в скарзі вказує на виключний перелік осіб, які крім ОСОБА_2 були присутні під час бійки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та та його падчерка - дитина ОСОБА_7.

ОСОБА_1 пояснює, що саме від удару когось із присутніх зі спини по голові він упав на землю. Після цього хтось із них продовжував наносити йому удари зі спини, кількість цих ударів не пам'ятає, її локалізацію не пояснює. Після цього його хтось відтяг від ОСОБА_2, який продовжував лежати на землі, і знову кинув на землю.

В резолютивній частині скарги ОСОБА_1 звинувачує ОСОБА_2 в заподіянні йому закритої черепно-мозгової травми у вигляді струсу головного мозку, синців на голові і обличчі, синців на лівій руці і спині, які утворилися від дії тупих предметів, що потягло легкі тілесні ушкодження.

З акту судово-медичного обстеження №536-ЛЗ/11 від 27.09. 2011 року, на який посилається ОСОБА_1, вбачається, що закрита черепно-мозгова травма легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, а інше - легкі тілесні ушкодження.

Таким чином в резолютивній частині скарги не вказано на заподіяння саме ОСОБА_2 ОСОБА_1 за вищезазначених обставин та в певний спосіб легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, проте дії останнього кваліфікуються потерпілим саме за ч.2 ст. 125 КК України.

Стверджуючи, що ОСОБА_8 наніс йому тільки 2-3 удари і тільки в обличчя і при цьому коли вони вдвох лежали на землі, ОСОБА_1 не вказує на докази які б свідчили, що внаслідок сааме цих ударів йому була спричинена закрита черепно-мозгова травма у вигляді струсу головного мозку, а також синці на голові, обличчі, на лівій руці і спині.

Мотивувальна частина скарги не містить посилання на докази у справі крім акту СМЕ.

В резолютивні частині скарги, із необхідних відомостей про ОСОБА_2, зазначене лише його прізвище, ім'я та по- батькові і місце проживання. Не вказане навіть число місяць, рік та місце народження.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КПК України судя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити справу, залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, зазначеним у частині першій цієї статті та повертає її особі, яка подала скаргу.

Наведене достовірно свідчить, що подана ОСОБА_1 скарга не відповідає вимогам ч.1 ст. 251 КПК України і на підставі ч.2 ст. 251 КПК України вона має бути залишена без розгляду та йому повернена.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 251 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2 залишити без розгляду та йому повернути.

Оскарження постанови законом не передбачене.

Суддя

07 вересня 2012 року