Справа № 1101/2493/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2012 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Адаменко І.М.,

при секретарі Остапчук О.С.,

з участю:

прокурора Зінов»єва М.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого менеджером ПП «Ринок «Престиж», раніше не судимого -

за ч.4 ст. 191, ч.1 ст.209, ч.2 ст.222, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в скоєні злочинів передбачених ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: шахрайство з фінансовими ресурсами, а саме надання службовою особою субєкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації кредитору з метою одержання кредиту, що завдало значної матеріальної шкоди на суму 150 тис. грн.., службове підроблення, а саме видача завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, легалізацію доходів отриманих злочинним шляхом на суму 142,6 тис. грн.. та привласнення, шляхом зловживання службовим становищем, бюджетних коштів, які перебували у його віданні, у великих розмірах на суму 150 тис. грн.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить на підставі ст. 281 КПК України направити вказану кримінальну справу на додаткове розслідування з підстав неповноти і неправильності досудового слідства, яка не може бути усунена в судовому засіданні, при цьому захисник послався на те, що обвинувальний висновок в частині обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.366 КК України не містить вказівки на кваліфікаційні ознаки даного злочину, а в частині обвинувачення за ч.2 ст.222 КК України навпаки обвинувачення посилається на кваліфікаційну ознаку, яку не містить диспозиція вказаної статті обвинувачення. Також не конкретизовано обвинувачення за ч.1 ст.209 КК України, оскільки не вказано чому господарську операцію кваліфіковано як легалізація «брудних коштів». Не містить обвинувальний висновок і підстав інкримінування підсудному злочину передбаченого ч.2 ст.306 КК України , де кваліфікуючими ознаками вказано видача завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки. В обвинуваченні не конкретизовано в чому полягає заподіяна ОСОБА_2 державі шкода, не визначено її структури, місця, часу і способів заподіяння відсутнє посилання на докази якими ця шкода підтверджується, й виправити вказані недоліки можливо лише призначивши судово-економічну експертизу.

Вказує, що в цілому за своїм змістом обвинувачення є неконкретним ,суперечливим та таким, що ґрунтується лише на припущеннях, а тому вказані недоліки досудового слідства перешкоджають належному здійсненню права підсудного на захист від обвинувачення та не можуть бути усунені в судовому засіданні, алише шляхом повернення справи на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_1 та підсудний ОСОБА_2 вказане клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення цього клопотання, посилаючись на те, що всі обставини, які наведені захистом в обґрунтування клопотання щодо недоліків слідства, можуть бути усунені в судовому засіданні, шляхом зміни обвинувачення, або надання судових доручень.

Врахувавши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота і неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Частиною 9 постанови Пленуму ВСУ від 11.02.2005 р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення

кримінальних справ на додаткове розслідування Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК повернення

справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового

слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку,

передбаченому в ст. 315-1 КПК ( 1003-05 ), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За

необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст. 280 КПК).

Суд вважає, що підстав, які б унеможливлювали проведення судового слідства, і які б стали безумовною підставою направлення справи на додаткове розслідування, захистом наведено не було, недоліки досудового слідства можливо усунути в тому числі й із застосуванням ст.315-1 КПК України, а питання неконкретності обвинувачення може бути усунено шляхом зміни чи вирішення питання нового обвинувачення в суді, щодо оцінки доказів в тому числі й з предмету їх належності та допустимості, суд може надати при винесенні остаточного рішення.

Оцінивши вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для повернення справи на додаткове розслідування.

Керуючись ст.ст.273, 281, 296 КПК України ,- суд

ПОСТАНОВИВ :

Захиснику - адвокату ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про повернення справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України на додаткове розслідування - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає, на неї не може бути винесено подання прокуратури.

Суддя І.М. Адаменко