154/2794/15
1-кп/154/317/15

ВИРОК
іменем України
05 листопада 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинськ, Волинської області,
жителя
громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна,
не одруженого, не працюючого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 грудня 2014 року за ст. 185 ч. З, 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив злочин однорідного складу.
Так, 8 листопада 2014 року близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину «ВІК», що по вулиці Ковельській, міста Володимира-Волинського, Волинської області, з метою здійснення приватної поїздки, повторно, незаконно заволодів сідловим тягачем марки «МАН», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 чим спричинив значну матеріальну шкоду потерпілому на суму 135 395 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що 8 листопада 2014 року близько 04 години 30 хвилин, він перебував поблизу магазину «ВІК», що по вулиці Ковельській, міста Володимира-Волинського, Волинської області, та побачив як водій автомобіля марки «МАН», вийшовши з кабіни, не зачинив автомобіль. Він вирішив використати даний автомобіль з метою поїздки та завів його викруткою і поїхав у приватних справах. Однак згодом залишив автомобіль і вийшовши з нього пішов у своїх справах. Даний злочин він вчинив після вчинення ним ряду крадіжок та угону автомобіля, за які був засуджений 30 грудня 2014 року. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, що завдали значної матеріальної шкоди, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Обвинувачений характеризуються посередньо, однак раніше вчиняв злочини та був судимий, в даний час засуджений вироком суду та відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а тому йому слід призначити покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_4 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2015 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19 серпня 2015 року, остаточно призначити до відбування за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 05 листопада 2015 року, зарахувавши у строк відбутого за цим вироком покарання фактично відбуте покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2015 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 245 грн. 52 коп. та за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 293 грн. 40 коп.
Речові докази сідловий тягач марки «МАН», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вважати повернутим його власнику ОСОБА_6 , копії паспорта, посвідчення водія та реєстраційного свідоцтва транспортного засобу на ім.»я ОСОБА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1