Справа № 317/2307/15-к
№/п 1-кп/317/266/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000128 від 10.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяМелітопольської району, с. Вознесенка, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира відділення 1 стрілецької роти, військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку із мобілізацією 28 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З 28 квітня 2014 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_2 , на посаду командира відділення 1 стрілецької роти.

06 жовтня 2014 року командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 була надана відпустка з терміном прибуття до розташування військової частини 16 жовтня 2014 року.

Під час перебування у відпустці за межами місця проходження служби, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу, ОСОБА_4 16 жовтня 2014 року не з`явився до місця проходження служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокована в АДРЕСА_2 .

Як встановлено органом досудового слідства, в період з 16 жовтня 2014 року по 12 травня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 , будучі придатним для проходження військової служби, знаходився за межами розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 - у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

06 жовтня 2014 року командуванням частини йому було надано відпустку з терміном прибуття до розташування частини 16 жовтня 2014 року.

Перебуваючи вдома, він вирішив не повертатися з відпустки до військової частини в зв`язку з тим, що він допомагав своїй дружині, яка одна доглядала двох малолітніх дітей.

У скоєному щиро розкаюється..

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по ч. 3 ст. 407 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої степені тяжкості. Разом з тим, він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що в свою чергу суд відносить до обставин які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання, необхідне для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, у вигляді позбавлення волі на певний строк, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у разі, якщо він на протязі одного року випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На протязі випробувального строку, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1