Провадження №1-кп/485/110/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов"язаного, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор прокуратури Снігурівського району ОСОБА_4 ,

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 , малолітній потерпілий - ОСОБА_7 ,

законний представник малолітнього потерпілого - ОСОБА_8 ,

психолог - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 вчинив злочин проти громадського порядку за наступних встановлених обставин.

11 квітня 2015 року близько 12 години у м.Снігурівка Миколаївської області ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонувань, демонструючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, протиставляючи себе іншим громадянам, на вул.Бульварна, почав ображати, висловлюючись нецензурно, раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив повз нього. Продовжуючи свої протиправні дії, підбіг до потерпілого, схопив за куртку та спричинив падіння на проїжджу частину вуличної дороги, завдавши фізичного болю. На протиправність дій ОСОБА_3 зауважили очевидці сусідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 1948 року народження, який саме проходив по вулиці. ОСОБА_3 , продовжуючи хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, підбіг до останнього і почав висловлювати образи, висловлюючись нецензурно, погрожував фізичною розправою, а потім схопив руками за куртку та порвав її. Подальшим насильницьким діям запобігли свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які почали тримати обвинуваченого за руки. Потерпілий, залишивши свою ручну покладь на проїжджій частині вулиці, побіг до Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області за допомогою. У цей час на вулицю зі свого домоволодіння по АДРЕСА_2 вийшов ОСОБА_6 , 1962 року народження, який має інвалідність у зв`язку з ампутацією нижньої частини правої ноги. Він словесно попросив обвинуваченого заспокоїтися, а потім відвів у хвіртку його помешкання по АДРЕСА_1 . Після цього, потерпілий підняв з проїжджої частини пакунки з розсадою, залишені ОСОБА_11 та відніс до ОСОБА_10 , яка стояла на вулиці біля свого домоволодіння по АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 , продовжуючи протиправні дії, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, демонструючи явку неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставляючи себе іншим громадянам, повернувся на вулицю, у присутності ОСОБА_6 побіг у напрямку ОСОБА_10 , висловлюючи нецензурні образи з погрозами фізичної розправи щодо неї та членів її сім"ї. Злякавшись погроз, які вона сприймала як реальні, ОСОБА_10 , забігла у двір. Обвинувачений почав стукати у металеву хвіртку руками та ногами, з образами на адресу ОСОБА_10 , викрикував погрози фізичної розправи та знищення майна. Побачивши, що ОСОБА_3 тривалий час вперто продовжує протиправно порушувати громадський порядок, ОСОБА_6 на припинення хуліганських дій, зробив ОСОБА_3 зауваження, попросив заспокоїтися та піти до свого будинку. З метою опору особі, яка припиняла хуліганські дії, обвинувачений вдарив потерпілого у обличчя, а коли той у відповідь обхопив його руками за тулуп, почав відштовхувати. Внаслідок наступного падіння ОСОБА_6 було заподіяно черезвертельний перелом правої стегнової кістки, що за критерієм тривалості розладу здоров`я належить до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 наніс один удар ногою по нозі ОСОБА_6 , який лежав на землі і намагався ще завдати удари по тілу, однак останній відштовхував його від себе здоровою ногою. Обвинувачений не зважав на прохання очевидців ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які намагались його заспокоїти. Протиправні дії були зупинені працівниками Снігурівського РВ УМВС України, які прибули на місце події.

Загалом протиправні дії ОСОБА_3 продовжувались близько тридцяти хвилин, упродовж яких присутні при події ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , в усній формі та активними діями намагались припинити протиправні дії, однак ОСОБА_3 на їх зауваження не реагував та продовжував свої хуліганські дії, які виразились в нахабному поводженні та буйстві, були поєднані з насильством і опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому, тривалому порушенні громадського порядку і спокою громадян, яке вперто не припинялося.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язане з опором особі, яка припиняла хуліганські дії.

Належними та допустимими доказами на підтвердження встановлених обставин, суд приймає показання обвинуваченого ОСОБА_3 у ході судового розгляду про те, що напередодні та зранку 11 квітня 2015 року він вживав спиртне і був у стані алкогольного сп"яніння. Розлючений після сварки з матір"ю та розбиття скла у будинку, вибіг на вулицю, де побачив раніше не знайомого малолітнього ОСОБА_7 . Йому не сподобалося, що той проходить повз і дивиться на нього, тому підбіг, схопив потерпілого за куртку пошкодженою рукою, на якій була кров, потім відштовхнув і хлопець впав. Далі став сваритися з ОСОБА_11 , якого також раніше не знав та який випадково проходив по вулиці і зробив йому зауваження. Що саме говорив на адресу потерпілого не пам"ятає. Також хапав ОСОБА_11 за верхній одяг, а той пручався. До місця події підійшли мати ОСОБА_13 і сусідка ОСОБА_12 , які стали тримали його за руки та відвели від потерпілого, який пішов. Надалі, він побачив сусідку ОСОБА_10 , вона стояла біля свого двору. Пішов у її бік, задля чого пояснити не може. Чи висловлював погрози і образи не пам"ятає. Сусідка забігла за огорожу. Руками стукав у її хвіртку. До нього підійшов ОСОБА_6 , намагався його відтягти та заспокоїти. Взяв потерпілого за одяг і відштовхнув. Коли він впав, лежачого ще раз вдарив ногою по нозі, якій саме не пам"ятає. Знову підійшли мати ОСОБА_13 і жінка потерпілого ОСОБА_12 , а потім приїхали працівники міліції. Свої дії, які чинив близько двадцяти п`яти хвилин, визначає як буйство.

З показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що 11 квітня 2015 року по обіді він йшов додому з будинку творчості дітей по АДРЕСА_3 . Почув крики, після чого з одного з дворів вибіг обвинувачений, якого раніше не знав. ОСОБА_3 підбіг до нього, став кричати щось не зрозуміле, потім схопив за куртку і утримував. Перечипившись через його ногу, спіткнувся і впав. Почув як до ОСОБА_3 словесно звернулися сусідка ОСОБА_10 , а також його мати, які вийшли зі своїх дворів, щоб не чіпав дитину. Обвинувачений відволікся на них, а він підвівся і пішов геть. Йому на зустріч, тобто до місця події йшов ОСОБА_11 . Внаслідок вказаних подій дуже злякався.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 11 квітня 2015 року був вдома по АДРЕСА_2 . Вдень, з вулиці зайшла дружина і повідомила, що нетверезий сусід ОСОБА_3 ображав якогось малолітнього хлопця і ОСОБА_14 , який проходив повз. На вулиці побачив, що обвинувачений стоїть біля двору, нетверезий і розлючений, викрикує образи та погрози фізичної розправи. Підійшов до нього, попросив заспокоїтися та йти додому. ОСОБА_3 пішов у хвіртку. Він підняв з проїжджої частини дві сумки, які полишив ОСОБА_11 та поніс до двору ОСОБА_15 на збереження. У цей момент ОСОБА_3 знову вибіг з двору. Почав бігти до будинку сусідки, кричав образи, і висловлюючись нецензурно, погрожував розправитися з нею та її сім"єю. ОСОБА_15 забігла у хвіртку. Обвинувачений став бити у хвіртку кулаками. На припинення хуліганських дій знову звернувся до обвинуваченого з проханням заспокоїтися. Коли той вдарив його кулаком у обличчя, обхопив нападника руками за тулуб, упереджуючи наступне побиття. ОСОБА_3 намагався звільнитися, штовхався, ставив підсічки. Невтримавши рівновагу, впав і відчув сильний біль у стегні правої ноги, яка нижче коліна ампутована і на якій носив протез. Обвинувачений ще намагався бити його лежачого ногами. Удар прийшовся по лівій нозі, якою відштовхував від себе нападника. Подальші протиправні дії припинили працівники міліції, які прибули до місця події.

Як встановлено з показань свідка ОСОБА_13 , 11 квітня 2015 року її син - ОСОБА_3 після вживання спиртного, у збудженому стані, вибіг на вулицю, напав на незнайомого хлопчика, який проходив у цей час по вулиці, хапав його за одяг, потім відштовхнув і той впав. Йому зробила зауваження сусідка ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , який саме проходив повз. Обвинувачений почав ображати потерпілого, кричав на нього, також хапав та тягнув за куртку. Після цього, він побіг до двору сусідки ОСОБА_10 та бив у хвіртку руками і ногами. Коли на вулицю вийшов сусід ОСОБА_6 , то став вмовляти ОСОБА_3 заспокоїтися. У відповідь син вступив з ним у потасовку, внаслідок якої потерпілий впав та зламав ногу. Свідок вказала, що протиправні дії обвинувачений чинив на протязі приблизно двадцяти хвилин.

Свідок ОСОБА_10 вказала, що близько опівдня 11 квітня 2015 року, знаходилася біля свого будинку. По вулиці проходив малолітній ОСОБА_7 , який навчається у школі з її онуком. Коли він порівнявся з будинком ОСОБА_3 , почула крики. Зі свого двору вибіг обвинувачений, підбіг до потерпілого, викрикував щось образливе, потім збив його з ніг. Вона стала кричати, щоб не чіпав дитину. Зауваження обвинуваченому зробив і ОСОБА_11 , який проходив повз. Останнього, ОСОБА_3 , словесно ображаючи нецензурними висловлюваннями, схопив за куртку та смикав. Потерпілий вирвався, покинув сумки з розсадою, які впали на проїжджій частині і побіг викликати міліцію. До ОСОБА_3 підійшов сусід ОСОБА_6 , попросив заспокоїтися і провів до двору. Коли ОСОБА_6 на її прохання підніс сумки ОСОБА_11 з дороги, ОСОБА_3 знову вибіг зі свого двору і почав бігти до неї, викрикуючи образи і погрози розправи з нею та сім"єю. Злякалася та забігла у хвіртку, по якій обвинувачений почав стукати. Коли по приїзду працівників міліції вийшла на вулицю, бачила, що ОСОБА_6 лежав на землі, йому надавали допомогу. Стверджувала, що хуліганські дії ОСОБА_3 чинив приблизно одну годину.

З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що перебуваючи у себе у дворі 11 квітня 2015 року вдень, почула крики з подвір"я ОСОБА_13 . Вийшла на вулицю, де стов переляканий ОСОБА_7 , а від нього йшов обвинувачений. Потім він став чеплятися до ОСОБА_11 , який проходив по вулиці, схопив за куртку в області грудей, пошкодивши куртку, словесно ображав. Вона та мати обвинуваченого стали тримати його за руки, намагались відтягувати від потерпілого, якому вдалося вирватися та він побіг викликати міліцію. Свідок покликала чоловіка і той вмовив ОСОБА_3 піти додому. Однак, побачивши, що ОСОБА_6 поніс залишені ОСОБА_14 на дорозі сумки до двору ОСОБА_15 , ОСОБА_3 повернувся, побіг до двору сусідки, ходом кричав, нецензурно ображав, погрожував. ОСОБА_10 забігла у свій двір і зачинила хвіртку. Обвинувачений став ломитися через огорожу. Так як ОСОБА_6 у цей момент намагався його словесно заспокоїти, то він вже його схопив за грудки, між ними була боротьба, чоловік впав, а обвинувачений продовжував наносити йому удари ногою. Вона та ОСОБА_13 останнього відштовхували від потерпілого. Протиправні дії були припинені працівниками міліції, які прибули на місце події. Потерпілому викликали "швидку", і у лікарні виявили перелом на стегні. Свідок рахувала, що протиправні дії чинилися з боку обвинуваченого не менше як півгодини.

Заяви потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_7 по факту хуліганських дій ОСОБА_3 , датовані 11 квітня 2015 року, стали підставою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Протоколом огляду від 11 квітня 2015 року місцем події визначено ділянку вул.Бульварна в м.Снігурівка Миколаївської області.

При проведенні огляду одягу - куртки ОСОБА_7 , виявлено сліди крові. Обвинувачений не заперечував того, що вони належать йому, бо він хапав малолітнього за одяг пошкодженою після розбиття скла рукою.

Згідно довідки Снігурівської ЦРЛ ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою 11 квітня 2015 року і йому встановлено перелом правої стегнової кістки.

Висновком судово-медичного експерта №61 від 12 травня 2015 року на підставі матеріалів представленої медичної документації визначено, що у ОСОБА_6 має місце закритий черезвертельний перелом правої стегнової кістки, який утворився в результаті дії тупого твердого предмета, не виключно внаслідок удару з великою силою в ділянку правого стегневого суглобу, так і при падінні з положення стоячи на правий бік і удару об травмуючу тверду поверхню за встановлених у справі обставин, та по критерію тривалості розладу здоров"я вказане тілесне ушкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

Медичним оглядом обвинуваченого о15-53 11 квітня 2015 року встановлено стан його алкогольного сп"яніння та множинні зсадини на правій кисті.

Призначаючи покарання за ч.3 ст.296 КК України, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, за кваліфікацією ст.12 КК України віднесеного до категорії середньої тяжкості. Обставин, що пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд не встановив. Обставинами на обтяження покарання, суд приймає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння і щодо неповнолітніх та осіб похилого віку.

При вивченні особи винного встановлено, що ОСОБА_3 має молодий вік 31рік, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, не має власної сім"ї, однак у нього наявні сталі соціальні зв"язки та є постійне місце проживання, стан його фізичного здоров"я задовільний, він перебуває на обліку у лікаря психіатра, за висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи не має психічного захворювання, при вчиненні злочину міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Обвинувачений є учасником АТО.

З урахуванням викладеного, суд ухвалює про призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, визначаючи його необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчиненню нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини справи, у порядку ст.75 КК України, суд приходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ст.1206 ЦК України суд задовільняє цивільний позов прокурора про відшкодування витрат медичної установи, який підтверджено калькуляцію вартості лікування ветерана війни ОСОБА_6 у хірургічному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 20.04.-06.05.2015 року, на суму 1815грн.88коп.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст.1167 ЦК України про те, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В силу п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1996 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Стосовно потерпілого моральна шкода полягає у моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд з"ясував наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу фізичних і душевних страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат - заподіяно шкоду здоров"ю, тривалість лікування, потребу його відновлення у подальшому, вимушеність змін у звичайному укладі життя, обмеженість до вільного спілкуватися, працевлаштування. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування у 20000грн.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора прокуратури Снігурівського району Миколаївської області в інтересах держави задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 (, р/рахунок № НОМЕР_2 , банк ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, на відшкодування витрат закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину 1815грн.88коп.

Цивільний позов потерілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000грн.

Речовий доказ: куртку, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутою власнику за розпискою, яку надала ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на ім`я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий