АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/5979/15-к
Справа №11-кп/791/76/16 р. Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року січня місяця «14» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
ОбвинуваченогоОСОБА_7
ЗахисникаОСОБА_8
ПотерпілогоОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя
АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_2 , раніше не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,
засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на вісім років з конфіскацією всього майна і з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Запобіжний захід - до вступу вироку в законну силу тримання під вартою з 13 вересня 2015 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50 000 гривень за моральну шкоду і 4 145 гривень за матеріальну шкоду та на користь держави судові витрати за залучення експертів у розмірі 921 гривню 60 копійок і 2 365 гривень 44 копійки.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 12 вересня 2015 року в період часу з восьмої години тридцяти хвилин до одинадцятої години через вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_3 де, погрожуючи застосуванням насилля, що є небезпечним для життя і здоровя, зокрема, погрожуючи застосуванням ножа та металевого прута, напав на ОСОБА_9 і заволодів майном потерпілого на суму 4 145 гривень.
Прокурор ОСОБА_10 і захисник ОСОБА_8 на вирок суду подали апеляційні скарги, в яких, не заперечуючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій обвинуваченого, покликаються на незаконність вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання. Зокрема,
-прокурор, вказує, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не в достатній мірі врахував ряд обставин, що обтяжують його покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та з погрозою застосування насилля, що є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, планування вчинення злочину. Просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на дев`ять років з конфіскацією всього майна.

-захисник ОСОБА_8 посилається на ряд обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, визнання вини і цивільних позовів, наявність на утриманні шістьох малолітніх дітей як його так і цивільної дружини, відсутності судимостей за корисливі злочини, що, на думку захисника, не в достатній мірі враховано судом при призначенні обвинуваченому покарання. Просить вирок скасувати частково, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на сім років з конфіскацією всього майна.
Заслухавши міркування прокурора і потерпілого про необхідність скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі прокурора підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 , які просили пом`якшити призначене обвинуваченому покарання та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин відповідає фактичним обставинам справи в апеляційних скаргах не заперечується. Кримінальне провадження розглянуте місцевим судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 місцевий суд дотримався положень ст.ст. 50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати призначене обвинуваченому покарання м`яким чи суворим, як це стверджується в апеляційних скаргах відповідно прокурора і захисника, немає. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував обставини, що як обтяжують так пом`якшують його покарання. Це стосується і тих обставин, на які посилаються в апеляційних скаргах прокурор та захисник, зокрема, визнання вини та щире каяття, вчинення особливо тяжкого злочину, посередні характеристики. Даних щодо наявності на утриманні обвинуваченого шістьох неповнолітніх дітей захисником не надано. Не містить таких даних і матеріали кримінального провадження. Батьком дітей громадянки ОСОБА_12 , дані щодо якої знаходяться в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_7 не зазначений. Не ґрунтуються на вимогах норм матеріального права і доводи апеляційної скарги прокурора про неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому ту обставину, що він вчинив злочин по заволодінню чужого майна із погрозою застосування насилля, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Саме вчинення таких дій утворюють склад злочину, передбаченого ст. 187 КК України, а тому не можуть враховуватися додатково ще і при призначенні покарання як обтяжуюча покарання обставина.
З оглядом на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і захисника не підлягають задоволенню і підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду немає.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Враховуючи, що вказана норма матеріального права пом`якшує становище обвинуваченого то в силу ст. 5 КК України вона повинна бути застосована у відповідності до ст. 404 КПК України шляхом уточнення вироку. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України у цьому кримінальному провадженні 13 вересня 2015 року і щодо нього застосовано попереднє ув`язнення, строк якого повинен бути зарахований в час відбування покарання обвинуваченим у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 листопада 2015 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 уточнити у відповідності до ст. 404 КПК України.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 час його попереднього ув`язнення з 13 вересня 2015 року по 14 січня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті цей вирок місцевого суду залишити без зміни.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 тримання під вартою втрачає силу після набрання вироком законної сили.
Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу вручення йому копії цієї ухвали шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя