Справа № 588/1335/15-к
1-кп/588/142/15
У Х В А Л А
14.09.2015 року
Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженнія відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Леніно Ленінського району АРК, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України,
У С Т А Н О В И В :
У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивував тим, що у зв`язку з хворобою батька його мати потребує його допомоги у веденні підприємницької діяльності, якою займається його родина. Крім того, вказав, що після повідомлення йому підозри вважав, що йому не заборонено виїжджати з країни, а тому протягом більше ніж місяця був у Росії на заробітках, і при цьому не мав намір ухилятись від слідства. На підтвердження сумлінного виконання обов`язків на досудовому розслідуванні зазначив те, що самостійно їздив до міста Суми за власні кошти для проходження обстеження у межах судової психіатричної експертизи. Обвинувачений зазначив, що просить невідкладно розглянути його клопотання про звільнення його з-під варти, вказавши, що буде виконувати всі свої обов`язки, у тому числі з`являтись на виклик до суду, наміру переховуватись не має.
Захисник ОСОБА_5 вказав, що вважає доцільним розглянути клопотання його підзахисного після допиту останнього та потерпілої, при цьому по суті підтримав клопотання обвинуваченого, вважав, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого, що мотивувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є раніше судимою особою, на досудовому розслідуванні був оголошений у розшук, що на її думку є обставиною, яка вказує на можливість ухилення обвинуваченого від органів досудового слідства та суду, та можливе продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_6 заперечила проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення та захисту матеріали, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23 серпня 2015 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 жовтня 2015 року включно, визначено заставу у розмірі 30450 грн. та обов`язки, які покладаються на останнього у разі внесення застави. Обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та існуванням ризиків його переховування від органів досудового слідства та суду, можливості вчинення ним іншого або інших кримінальних правопорушень.
Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину, зокрема у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд зважає на те, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимою особою, при цьому за вчинення у тому числі корисливого злочину, та злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, грубим порушенням громадського порядку, що вказує на його схильність до протиправної поведінки, пов`язаної з порушенням суспільних цінностей. Обвинувачений неодружений, дітей не має, у період його відсутності під час досудового слідства за місцем свого мешкання мати обвинуваченого ОСОБА_8 працівнику міліції, який з`ясовував його місцезнаходження, вказала, що точного місця перебування сина не знає і зв`язок з ним відсутній, що на переконання суду у сукупності указує на те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_4 не працює, отже не має стабільного джерела прибутку. Така сукупність обставин, на думку суду, свідчить про те, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, зокрема, продовжують існувати ризики, що перебуваючи не в умовах ізоляції, ОСОБА_4 може здійснити переховування від суду або від виконання процесуальних рішень, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому стороною захисту в обґрунтування зміни запобіжного заходу на більш м`який усупереч вимогам положення частини 5 статті 132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, не надано належного обґрунтування можливості запобігання таких ризиків, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не подано беззаперечних відомостей, що особа обвинуваченого, виходячи з положень статті 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, а також не надано доказів порушення вимог частини 3 статті 17 КПК України.
Поряд з цим посилання захисника та обвинуваченого на хворобу батька обвинуваченого не може бути розцінене судом, як підстава змінити ОСОБА_4 запобіжний захід.
Посилання обвинуваченого на те, що поїхавши на деякий час до Росії не знав, що не можна залишати місце свого мешкання, суд вважає непереконливими, оскільки по-перше, доказів того, що дійсно ОСОБА_4 виїздив саме з метою заробітків, суду не надано, по-друге, при повідомленні про підозру ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про його права та обов`язки як підозрюваного. При цьому серед обов`язків підозрюваного, які передбачені частиною сьомою статті 42 КПК України, є обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Тому залишаючи місце свого проживання на тривалий час та не повідомляючи про це слідчого, ОСОБА_4 свідомо мав допускати, що у цей період може бути викликаний слідчим, прокурором, слідчим суддею для участі у відповідних слідчих та процесуальних діях, що в умовах його відсутності за місцем мешкання призведе до невиконання такого обов`язку та матиме наслідком вжиття щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, з урахуванням викладеного та того, що дослідження доказів під час цього судового провадження ще не розпочато, не допитаний обвинувачений та потерпіла, суд дійшов висновку про передчасність зміни запобіжного заходу обвинуваченому та відсутність підстав для задоволення його клопотання.
Суд вважає, за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до статті 350 КПК України відмова у задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 177, 331, 350, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1