Справа № 362/3256/13-к
Провадження № 1-кп/362/209/13
ВИРОК

Іменем України

21.10.2013

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.

при секретарі - Барановій Г. П., Жердецькій Н.Є.,

з участю прокурора - Пархоменка В.В.,

захисника- ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження за №0000775 від 26.03.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, приватний підприємець, раніше не судимого/ згідно ст.89 КК України /, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 26.03.2013 року близько 09 годин 30 хв. прийшов до квартири АДРЕСА_2, де знаходились її мешканці : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5

В цей час між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2,маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень , та реалізуючи його, завдав удар ОСОБА_3 кулаком в район голови, від чого останній впав на підлогу .Далі ОСОБА_2 продовжив завдавати йому численні удари ногами в район тулуба ,після чого з місця скоєння злочину зник,заподіявши ОСОБА_3 фіизичної шкоди, а саме: згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 24.05.13 року, у останнього мали місце наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі , перелом 6-го ребра зліва.Садна на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров,я, перелом 6-го ребра зліва за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків ,передбачених у ст. 121 КК України , але таке, що спричинило тривалий розлад здоров,я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 винним себе не визнав , заявлений цивільний позов на загальну суму 53 921,98 грн. не визнав, пояснивши суду , що протягом 10 років співмешкає в ОСОБА_4, мають спільну дитину- сина ОСОБА_3, 4-х років.Проживали однією сім,єю на різних квартирах разом з батьками співмешканки .До 26 березня 2013 року все було нормально. 26 березня 2013 року він зранку прийшов на квартиру до співмешканки , щоб підти погуляти з сином, якого тільки забрали з лікарні, і лікар радив , щоб він дихав свіжим повітрям.Коли зайшов у квартиру, дитина вже була одягнута, але батько, потерпілий по справі, заборонив виводити дитину на вулицю. Перед цим він зробив зауваження батькові, що в квартирі грязно, і недивлячись на те, що в квартирі дитина, той курить.Коли батько не дозволив виводити дитину на вулицю, він сказав, щоб той не втручався, і тоді батько почав його ображати, взяв в руки ніж, наближаючись до нього , замахнувся , а стояв він на вхідних дверях , він/обвинувачений/ злякався, почав вибігати ,задів ОСОБА_3 плечем, вискочив на вулицю, сів до свого автомобіля і поїхав.Після цього він до співмешканки на квартиру більше не приходив , але бачився з нею , і вона повідомила, що батько потрапив у лікарню, нібито розбив голову, коли впав.Коли його викликали в міліцію , він знову спікувався з цивільною дружиною, яка сказала,що не вона писала заяву. Щодо відносин, що склалися з батьками співмешканки, пояснив, що раніше батько співмешканки ніколи не проявляв агресії щодо нього.Він постійно хворіє, п,є таблетки, і коли він/ обвинувачений/ вдома, в квартирі не курить.Крім того, пояснив, що під час сварок, співмешканка завжди приймала сторону батьків.Вважає, що даний склад кримінального правопорушення в нього відсутній, він кається, що настали такі наслідки, але не в результаті його умисних дій.

Недивлячись на невизнання своєї вини, вінність обвинуваченого ОСОБА_2 стверджується показаннями в судовому засіданні потерпілого, свідків, дослідженими письмовими матерілами справи:

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що протягом тривалого часу його сім,я проживає в м. Василькові , де вони винаймають квартири, а постійне місце проживання у них в м. Ізюм Харківської області. Дружина торгує на Васильківському ринку оптикою, яку привозять з м.Харків. Він ніде не працює з 1999 року, допомагає дружині в торгівлі.Обвинувачений по справі є співмешканцем його дочки ОСОБА_6, і він його знає більше 10 років. Вони мають спільну дитину- сина ОСОБА_3 , 4 -х років.Весь цей час обвинувачений проживав разом з ними на різних квартирах, але не постійно, оскільки практично жив своїм життям, міг приходити, ночувати, або ні. Відносини з ним не склались,вони практично не спілкувались, бо ОСОБА_2 агресивно себе вів по відношенню до нього, до дочки , постійно погрожував, лаявся, бив дочку. Але дочка його любить, тому стосунки не припиняла, а він з жінкою радів, коли його не було вдома.

26.03.13 року жінка зранку пішла на ринок працювати, а він з дочкою і онуком були вдома. Як раз перед цим дочка лежала з онуком у лікарні, і тільки повернулась додому.Десь о 9 годині він збирався йти до магазину за продуктами, але дочка попередила, що прийде ОСОБА_2, тому попросила не йти. Він / ОСОБА_2/ дійсно прийшов, зразу почав кричати , щоб одягали онука, бо він збирався з ним гуляти.Він почав заперечувати,оскільки дитина тільки повернулась з лікарні, але у відповідь ОСОБА_2 вдарив його ззаду по голові, і він впав на спину, закричав, щоб дочка викликала міліцію, а ОСОБА_2 продовжував його бити лежачого ногами по різних частинах тіла: животу, спині,- бив жорстоко. Коли дочка почала кричати , щоб він припинив, той схопив ніж, що лежав на холодильнику , замахнувся , і тільки після слів дочки: « Вбий мене і сина»- кинув ніж , але продовжував його бити ногами.Потім взяв його обома руками за штани на сідницях і за одяг біля вороту, підняв і кинув у двері, відкривши їх його головою і викинувши його на вулицю на сніг.Ще бив його на вулиці, а потім сів в машину і поїхав.Дочка зразу зачинилась в квартирі, тому він виповз за двері на вулицю і почав кликати на допомогу, але перехожих не було.Скільки конкретно ОСОБА_2 завдав йому ударів , сказати не може. У нього все боліло, обличчя було в крові, так як зліва була розбита брова. Потім він побачив над собою дружину, яка плакала, і його доставили в лікарню.На лікуванні він перебував з 26.03. по 21.05. спочатку в травматологічному відділенні, де його взяли в корсет,а потім лікавали запалення легенів.На даний час він себе почуває погано,тяжко ходити, болить все тіло, фактично ОСОБА_2 зробив його калікою.В лікарню ОСОБА_2 до нього не приходив, допомоги не пропонував,і, взагалі, більше до них в квартиру не приходив. Після лікарні вони з дружиною повернулись до м. Ізюм, дочка залишилась в м. Василькові на тій же квартирі. Заявлений цивільний позов він підтримує,грошей на лікування витратив більше, ніж заявлено в позові.Просить покарати обвинуваченого суворо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в той день вона зранку була на ринку, де торгувала, коли їй повідомили, що біля дороги лежить її чоловік. Коли прибігла, то побачила, що чоловік побитий , в одному светрі та штанах, труситься, обличчя в крові, здається зліва.Вона викликала швидку і міліцію, і чоловіка відвезли в лікарню, а міліція довго не приїздила.В лікарні чоловік перебував більше місяця в різних відділеннях. Оплачували лікування вона і син.Стан чоловіка погіршився після побиття, хоча він і так весь час хворіє, тому і не працює. Зі слів дочки і чоловіка їй відомо, що побив чоловіка ОСОБА_2 Після цих подій він більше у них не з,являвся.Потім вони повернулись в Харківську область, дочка залишилась в м. Василькові в тій же квартирі. Але коли вони приїхали на суд, її за місцем проживання не було.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснила,що проживає з обвинуваченим без реєстрації шлюбу протягом 10 років.Мають сина-4 років. В той день ОСОБА_2зранку прийшов забрати машину,що стояла у дворі, коли зайшов до хати, батько кинувся до нього , ОСОБА_2 його відштовхнув і пішов. Вона нічого не чула, бо була в іншій кімнаті.

Будучи допитаною повторно за клопотанням прокурора , пояснила, що не розповіла суду правду, бо після подій, батьки повернулися за місце свого проживання в Харківську область, з ОСОБА_2 до початку розгляду справи в суді вона не спілкувались, а їй нікуди було подітись, ОСОБА_2 запропонував їй пожити у нього на дачі, куди вона переїхала з дитиною, не давав їй можливості виходити в місто, оскільки поруч був його знайомий ОСОБА_10,а по телефону вона боялась розмовляти.Коли ОСОБА_2 поїхав на ярмарок, вона пішла . Крім того, пояснила, що спочатку відносини з ОСОБА_2 були нормальні, але потім він почав гуляти, бив її ,кидався до батька.Агресію проявляв як в нетверезому стані, так і будучи тверезим. Коли все трапилось, був великий сніг. Вона з дитиною тільки повернулась з лікарні. ОСОБА_2 прийшов зранку відкидати сніг і забрати свою автомашину, що стояла у дворі.Сказав збирати дитину на вулицю, коли і вона, і батько почали заперечувати, ОСОБА_2 почав бити батька кулаками по голові, коли батько впав, бив його ногами. Потім взяв за «шиворот» і викинув на вулицю. Потім знову затягнув в коридор, і продовжував бити. Коли вона почала кричати, взяв ножа і почав погрожувати їй і дитині.У батька на обличчі , голові і руках була кров. Вона йому допомогу не надавала. Він , взяв полотенце і сам витирався. Після цього батько пішов з хати до матері, яка торгувала на базарі, ОСОБА_2 вийшов також, а вона зачинилась . Потім приїхала швидка допомога, яка забрала батька в лікарню, з ним поїхала мати.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 суду пояснив що підтримує свій висновок судово-медичної експертизи ,пояснивши, що при проведенні експертизи керувався наказом №6, іншими правовими документами, мав постанову слідчого та медичну картку потерпілого ОСОБА_4 В постанові були зазначені обставини , за яких потерпілий отримав тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого, а це садно на лобі, забій грудної клітини, перелом 6 ребра, забій попереку - не могли виникнути за одне падіння, вірніше, це малоймовірно, але категорично це не стверджується. Але травми спричинені одночасно.В даному випадку, відповідно до висновку , вбачається 2 прикладення травматичної сили.

Оголошеними і дослідженими в судовому засіданні документами, що є матеріалами кримінального провадження:

-протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2013 року , поданої ОСОБА_4 про сварку і побиття ОСОБА_2 її батька 26.03.13 року і заподіяння йому тілесних ушкоджень /а.с.6 т.2/

-довідкою Васильківської районної лікарні від 26.03.13 року , з якої вбачається, що в приймальне відідленні в 10-35 годин був доставлений ОСОБА_3 з діагнозом: забій м,яких тканин голови, забій грудної клітини, забита рана правої надбровної дуги, садно носа, алкотест-0,00 ‰ /а.с.9 т.2/

-випискою з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3, який перебував на стаціонарному лікуванні з 28.03. по 18.04.2013 року в травматологічному відділенні Васильківської ЦРЛ / а.с.10 т.2/

-заявою ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого від 18.04.13 року з зазначенням, що 26.03.13 року його побив ОСОБА_2/а.с.12 т.2/

-висновком експерта №213 від 24.05.13 року , відповідно до якого у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до медичної документації мали місце тілесні ушкодження: садна на обличчі, перелом 6-го ребра зліва. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути і руки чи ноги людини , можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові , та зазначених у протоколі допиту свідка та потерпілого. Одномоментне виникнення тілесних ушкоджень припадінні з висоти власного зросту малоймовірне.Садна на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень , що не спричинили короткочасного розладу здоров,я. Перелом 6-го ребра зліва за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості .Вказаний в медичній картці діагноз: « компересійний перелом поперекового хребця» не підтверджений рентгенологічною картиною, а тому не прийнятий до уваги при оцінці ступеня тяжкості /а.с.30-31 т.2 /

-витяг з бази даних «АРМОР», який свідчить , що в 2010 році потерпілий ОСОБА_3 звертався з заявою до міліції щодо зятя, який вчинив бійку з його дочкою /а.с.33 т.2/

-постановою органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України по факту побиття ОСОБА_2 18.12.10 року ОСОБА_4./а.с.36 т.2/

За таких обставин суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків , передбачених у ст. 121 КК України , але таке, що спричинило тривалий розлад здоров,я, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винний обвинувачений ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого і захисту, що в діях обвинуваченого ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України , а наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 128 КК України, як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, виходячи тільки з показань обвинуваченого, що він задів потерпілого, вибігаючи з будинку, і тілесні ушкодження останній міг отримати внаслідок падіння, і посилаючись на показання в судовому засіданні судово-медичного експерта про дві точки взаємодії тіла потерпілого з твердою поверхнею , що різниться з показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_4про кількість ударів , але суд , аналізюучи висновок експертизи, яка зазначила, що «дані тілесні ушкодження спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути і руки чи ноги людини , можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові , та зазначених у протоколі допиту свідка та потерпілого» і що «одномоментне виникнення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту малоймовірне», тим паче, враховуючи, що ймовірне падіння сталося тільки від поштовху, як наполягає обвинувачений, але має такі наслідки, і оцінюючи висновок експертизи в сукупності з іншими доказами по справі,ставити під сумнів які у суду немає підстав, а саме : встановленим фактом неприязних відносин в сім,ї між потерпілим і обвинуваченим, подальшою поведінкою обвинуваченого, який після досліджуваних подій не повернувся за місцем проживання своєї дитини і цивільної дружини , що потерпілий, проживаючи протягом тривалого часу до цих подій в м. Василькові , разом з дружиною повернулись до місця проживання в Харківську область з метою уникнення подальшого спілкування з обвинуваченим, дає підстави суду поставити під сумнів показання обвинуваченого про необережне заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, і приймає до уваги показання ОСОБА_4, недивлячись на те, що про обставини побиття батька ОСОБА_2 вона розповіла суду при повторному допиті,враховуючи ті ж обставини попередньої поведінки щодо неї ОСОБА_2, наявність на руках маленької дитини при відсутності батьків, які виїхали з м. Василькова із зйомної квартири, де проживали всі разом , і що надані суду показання підтверджуються саме її зверненням до міліції з приводу побиття батька, як це зазначено в її заяві від 26.03.13 року , а тому розцінює таку позицію обвинуваченого як намагання уникнути відповідальності.

Обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, судом не виявлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2, відповідно до ст. 67 КК України , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2., суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого , який позитивно характеризується за місцем проживання як депутатом Васильківської міської ради, так і дільничним інспектором Васильківського МВ, на обліку у лікаря -нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вчетверте, але попередні судимості погашені, думку потерпілого,який просить суворо покарати обвинуваченого, відсутність пом,якшуючих обставин і наявність обтяжуючої обставини.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі.

Але враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого,обставини скоєння злочину , вкрай неприязні стосунки , що склалися між обвинуваченим і потерпілим протягом тривалого часу спілкування , відсутність будь-яких інших негативних даних про особу обвинуваченого,наявність у обвинуваченого соціальних зв,язків: він є приватним підприємцем, усунення причин , що сприяли скоєнню злочину, оскільки на даний час обвинувачений не проживає в сім,ї потерпілого,і не підтримує стосунків, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на нього обов,язки , передбачені ст. 76 КК України..

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим і підтриманого в судовому засіданні цивільного позову на суму 3 921,98 грн.. у відшкодування витрат на лікуванян, і 50 000 грн. моральної шкоди, суд з урахуванням доведеності заподіяння моральної шкоди ,оскільки потерпілий у зв,язку з отриманням тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні, був змушений змінювати звичайний спосіб життя, нести додаткові матеріальні витрати,переніс стрес , але з урахуванням обставин скоєння злочину, його наслідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково як в частині матеріальних збитків так і моральних, з урахуванням наявних і представлених суду квитанцій по витратах на ліки на суму 1184,41 грн., що стосується моральної шкоди , суд визначає її в сумі 15 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді 3/трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2/два/ роки, зобов'язавши засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання , з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекція в строки, визначені органом кримінально-виконавчої інспекції і не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк ОСОБА_2обчислювати з моменту проголошення вироку.-21 жовтня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1184,41 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 15 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 16 184,41 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_2, потерпілому і прокурору.

Суддя Воробйова В. М.