Справа № 11-577/11 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.М.
Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

їх захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

потерпілої ОСОБА_7,

представника потерпілих ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України, ОСОБА_2 за ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України, ОСОБА_3 за ч.2 ст.367 КК України за апеляцією державного обвинувача, потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_7 та їхз представника, засудженого ОСОБА_1, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець с. Стенятин Сокальського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, на момент арешту не працюючий, раніше не судимий, військовозобовязаний, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

засуджений:

за ч.2 ст.121 КК України на сім років позбавлення волі;

за ч.3 ст.365 КК України на сім років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, повязаних з охороною громадського порядку на два роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточне покарання призначено сім років три місяці позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, повязаних з охороною громадського порядку на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_1 взяття під варту залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахується з 16 вересня 2009 року з часу затримання.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, українець, середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6

засуджений:

за ч.2 ст.121 КК України на сім років позбавлення волі;

за ч.3 ст.365 КК України на сім років три місяці позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади обіймати посади в правоохоронних органах, повязаних з охороною громадського порядку на три роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточне покарання призначено сім років шість місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, повязаних з охороною громадського порядку на три роки.

Запобіжний захід ОСОБА_2 взяття під варту залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахується з 16 вересня 2009 року з часу затримання.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець і мешканець с. Бендюги, вул. Підлісна,34 Сокальського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_8, не одружений, не працюючий, раніше не судимий

засуджений за ч.2 ст.367 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, повязаних з охороною громадського порядку на три роки та штрафом у розмірі двох тисяч гривень.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - два роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_3 покладені відповідні обов'язки. Запобіжний захід ОСОБА_3 - підписку про невиїзд - залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно в користь ОСОБА_9 чотири тисячі сто три гривні завданої матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по двадцять тисяч гривень кожній, завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по двадцять тисяч гривень кожній, завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по десять тисяч гривень кожній, завданої моральної шкоди.

Питання про речові докази та судові витрати вирішено відповідно до вимог ст.ст.81,93 КПК України.

Суть обвинувачення полягає в тому, що 01 січня 2008 року, близько 3 год. 30 хв. міліціонери Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які згідно з розпорядженням начальника Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області № 391 від 26 грудня 2007 року несли службу по охороні громадського порядку біля новорічної ялинки, затримали на площі Січових Стрільців у м. Сокалі потерпілого ОСОБА_10 за порушення ним громадського порядку. При цьому потерпілий ОСОБА_10 відмовився виконати їхню вимогу та сісти в службовий автомобіль "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, для доставки його в Сокальський РВ ГУ МВС України у Львівській області і чинив їм при цьому непокору.

Після цього міліціонери Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підвели потерпілого ОСОБА_10 до службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, що був задіяний для забезпечення охорони громадського порядку і разом з міліціонером Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 примусово помістили ОСОБА_10 у критий кузов службового автомобіля "Газель".

Знаходячись в критому кузові службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, міліціонер Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1, без достатніх на то підстав, в порушення вимог ст.ст.11, 12, 13, 14 Закону України „Про міліцію", згідно з якими працівникам міліції надано право припиняти правопорушення громадян, застосовуючи заходи примусу, заходи фізичного впливу, спеціальні засоби у випадках і в порядку, передбаченому цим Законом, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов'язків, застосуванню яких передує попередження про намір їх використання, з метою незаконного застосування спецзасобів-кайданків та побиття ОСОБА_10, з відома і підтримки присутнього при цьому ОСОБА_2, перевищуючи свої службові повноваження, без попереднього попередження про намір застосувати фізичну силу та спецзасоби, при відсутності загрози їх життю та здоров"ю, потягнув потерпілого ОСОБА_10 за ноги, в результаті чого той упав обличчям на підлогу критого кузова службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628.

У той момент, коли потерпілий ОСОБА_10 лежав на підлозі критого кузова службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, міліціонер Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1, діючи спільно з міліціонером Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2, без достатніх на то підстав і передумов для застосування спецзасобів, перевищуючи свої службові повноваження, наділи на руки ОСОБА_10 кайданки. Після цього, міліціонер Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1, продовжуючи вчиняти перевищення своїх службових повноважень, явно виходячи за межі наданих йому, як працівнику міліції, прав та повноважень, умисно, діючи спільно з міліціонером Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2, який знаходився безпосередньо в критому кузові автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, діючи спільно нанесли впродовж тривалого проміжку часу в різні частини тіла численні болісні удари кулаками та ногами у взутті потерпілому ОСОБА_10, що носили характер особливого мучення.

Внаслідок таких спільних умисних дій міліціонерів Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_10 спричинені ушкодження у вигляді множинних переломів ребер по різних анатомічних лініях зліва (11 ребер і одне 10 ребро з подвійним переломом), масивні крововиливи в м"які тканини грудної клітки та спини і поперековому відділенні, значні крововиливи в ділянці саден на ліктях, крововиливи на внутрішній поверхні м"яких тканин голови (три), а також в обох скроневих м'язах. Усі ці ушкодження в сукупності викликали розвиток шокового стану, що і стало причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 близько 5 години цього ж дня після його доставки службовим автомобілем "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, з площі Січових Стрільців в м. Сокалі до приміщення Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області, що по вул.Міцкевича,9 у м. Сокалі.

Такими своїми умисними діями міліціонер ІТТ Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області старший сержант міліції ОСОБА_1 та інспектор ОГП Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області лейтенант міліції ОСОБА_2 вчинили перевищення службових повноважень, яке спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10

Крім цього, при вчиненні перевищення службових повноважень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 січня 2008 року, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи в кузові службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, умисно в групі осіб з міліціонером Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2, з метою побиття потерпілого ОСОБА_10 і спричинення йому тілесних ушкоджень, явно перевищуючи свої службові повноваження, діючи спільно нанесли впродовж тривалого проміжку часу в різні частини тіла численні болісні удари кулаками та ногами у взутті громадянину ОСОБА_10, що носили характер особливого мучення.

Внаслідок таких спільних умисних дій міліціонери Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спричинили потерпілому ОСОБА_10 ушкодження у вигляді множинних переломів ребер по різних анатомічних лініях зліва (11 ребер і одне 10 ребро з подвійним переломом), масивні крововиливи в м'які тканини грудної клітки та спини і поперековому відділенні, значні крововиливи в ділянці саден на ліктях, крововиливи на внутрішній поверхні м'яких тканин голови (три), а також в обох скроневих м'язах. Усі ці ушкодження (в сукупності) викликали розвиток шокового стану, що і стало причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 близько 5 годин цього ж дня після його доставки з площі Січових Стрільців у м. Сокалі до приміщення Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області, що по вул.Міцкевича,9 у м. Сокалі Львівської області.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяли умисне тяжке тілесне ушкодження, яке вчинене групою осіб, що має характер особливого мучення, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10

ОСОБА_3, працюючи помічником дільничного інспектора міліції Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області, маючи спеціальне звання сержант міліції, тобто будучи представником влади внаслідок неналежного виконання покладених на нього службових обов'язків скоїв злочинну недбалість при наступних обставинах.

Так, згідно з п.п.1, 2 ст.10 Закону України „Про міліцію" та функціональних обов'язків помічника дільничного інспектора міліції МРВ УМВС України помічник ДІМ Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3, як працівник міліції, зобов'язаний був забезпечувати безпеку громадян, попереджати та припиняти злочини, захищати життя, здоров'я громадян від злочинних посягань.

Перебуваючи на вказаній посаді, 01 січня 2008 року ОСОБА_3 спільно з міліціонерами Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 згідно з розпорядженням начальника Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області № 391 від 26 грудня 2007 року несли службу по охороні громадського порядку біля новорічної ялинки, що на площі Січових Стрільців в м. Сокалі Львівської області.

Близько 3 годин 30 хвилин міліціонери Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 затримали на площі Січових Стрільців у м. Сокалі громадянина ОСОБА_10 за порушення ним громадського порядку.

При цьому потерпілий ОСОБА_10 відмовився виконати їхню вимогу та сісти в службовий автомобіль "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, для доставки його в Сокальський РВ ГУ МВС України у Львівській області і чинив їм при цьому непокору.

Після цього ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підвели потерпілого ОСОБА_10 до службового автомобіля "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, що був задіяний для забезпечення охорони громадського порядку і разом з міліціонером ОСОБА_3 примусово помістили ОСОБА_10 в критий кузов службового автомобіля "Газель".

Проте, знаходячись 1 січня 2008 року близько 3 годин 30 хвилин в критому кузові службового автомобіля ГазельГАЗ-3302 реєстраційний номер 0628, не перебуваючи в попередній злочинній змові з міліціонерами Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та, не будучи усвідомленим про злочинні наміри останніх, не надаючи їм жодної допомоги та підтримки, своїми діями, вказівками, порадами в умисному спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10, міліціонер Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3, усвідомлюючи, що міліціонери Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перевищують свої службові повноваження, а саме, явно виходячи за межі наданих їм, як працівникам міліції, прав та повноважень, умисно, незаконно застосовують фізичне насильство відносно потерпілого ОСОБА_10, наносячи йому численні удари кулаками та ногами в різні частини тіла протягом тривалого проміжку часу, не виконуючи покладені на нього п.п.1, 2 ст.10 Закону України „Про міліцію", та функціональні обов'язки дільничного інспектора міліції по забезпеченню безпеки громадян, попередженню, припиненню злочину, захисту життя, здоров'я громадян від злочинних посягань, передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків для здоров'я потерпілого, хоча повинен і міг їх передбачити, внаслідок злочинної недбалості не вжив вичерпних заходів до припинення злочинних дій працівників міліції ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шляхом висловлювання словесних зауважень в їх сторону так і шляхом активної протидії не вжив заходів по припиненню їх злочинних дій, що дало їм змогу умисно спричинити потерпілому ОСОБА_10 ушкодження у вигляді множинних переломів ребер по різних анатомічних лініях зліва (11 ребер і одне 10 ребро з подвійним переломом), масивні крововиливи в м'які тканини грудної клітки та спини і поперековому відділенні, значні крововиливи в ділянці саден на ліктях, крововиливи на внутрішній поверхні м'яких тканин голови (три), а також в обох скроневих м'язах потерпілого ОСОБА_10 близько 5 години цього ж дня після його доставки службовим автомобілем "Газель ГАЗ-3302", реєстраційний номер 0628, з площі Січових Стрільців у м. Сокалі до приміщення Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області що по вул.Міцкевича,9 у м. Сокалі Львівської області.

Таким чином, в результаті невиконання покладених на нього обов'язків помічник дільничного інспектора міліції Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області сержант міліції ОСОБА_3 допустив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10

На вирок суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію в якій просить вирок, щодо нього змінити, перекваліфікувавши з ч.3 ст.365 КК України на ч.1 ст.367 КК України, а за ч.2 ст. 121 КК України кримінальну справу відносно нього закрити. Свої вимоги мотивує тим, що вирок районного суду не об'єктивний, не обґрунтований, та такий що не відповідає фактичним обставинам справи. Органом досудового слідства, та судом помилково взято до уваги, що тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого були завдані йому в салоні автомобіля "Газель". На судовому слідстві свідки ОСОБА_11 та А.П., ОСОБА_12, ОСОБА_13, Вавринчук вказували, що дані ними пояснення на слідстві не відповідають дійсності, проте суд, всупереч вимогам ст.323 КПК України відхилив їх. Пояснення свідка ОСОБА_14 суперечать показам інших свідків, тому їх слід було відхилити. Відтворення обстановки та обставин події в салоні автомобіля проводилась з порушенням вимог ст.194 КПК України, без його участі, а також у справі відсутній висновок експерта, який дав висновок, що неможливо при такій кількості людей в автомобілі наносити удари потерпілому. Досудовим слідством та судом не перевірялась версія спричинення переломів ребер потерпілому при наданні йому медичної допомоги, шляхом непрямого масажу серця, вважає, що смерть потерпілого настала внаслідок неправильного застосування масажу. Вину він визнав лише в тому, що потягнув потерпілого за ноги, від чого той упав. Такі тілесні ушкодження потерпілого кваліфікуються як легкі. Вважає, що його дії підпадають під ознаки ст.367 КК України, як службова недбалість, а кримінальну справу за ч.2 ст.121 КК України слід закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Просить врахувати як пом'якшуючі обставини сімейний стан, та стан здоров'я, а саме видалення пухлини, що підтверджено медичною довідкою.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 подала апеляцію в якій просить вирок відносно ОСОБА_1 змінити. Перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.365 КК України на ч.1 ст.367 КК України. За ч.2 ст.121 кримінальну справу відносно ОСОБА_1 закрити. У задоволенні цивільного позову до ОСОБА_1 відмовити. Застосувати до ОСОБА_1 ст.75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Звільнити ОСОБА_1 з-під варти. Мотиви апеляції аналогічні з викладеними в апеляції засудженого ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_5 в апеляції в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить вирок, яким засуджено ОСОБА_2, скасувати, а кримінальну справу відносно нього направити на новий розгляд в суд першої інстанції. В обґрунтування апеляції покликається на те, що суд взяв до уваги неправдиві покази свідка ОСОБА_14, який неодноразово змінював свої покази. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_15 ствердили, що покази давали під тиском працівників міліції, та працівника СБУ. Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_13 З.1. в судовому засіданні ствердили, що не чули криків потерпілого з автомобіля "Газель", не бачили метушні навколо нього. Свідок ОСОБА_3 не бачив щоб ОСОБА_2 наносив побої потерпілому, а чув лише метушню, та крики ОСОБА_10, коли на нього надягали кайданки. З показів свідків вбачається що швидку допомогу чекали довго, а допитаний в судовому засіданні експерт ствердив, що при наданні своєчасної лікарської допомоги потерпілому з травматичного шокового стану виводять. Як на досудовому слідстві, так і суд дійшли неправильного, упередженого висновку, що тілесні ушкодження ОСОБА_10, які знаходяться у причинному зв'язку з настанням смерті, були причинені ОСОБА_2 Таким чином обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях, усі не усунені судом протиріччя, сумніви повинні тлумачитись на користь підсудного. Крім цього ні досудовим, ні судовим слідством не було встановлено особи, яка була затримана в цей же день, що і потерпілий на площі Січових Стрільців в м. Сокалі, та поміщений в службовий автомобіль "Газель" перед потерпілим ОСОБА_10 Не виключає, що в діях ОСОБА_2 є ознаки службової недбалості, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, які спричинили тяжкі наслідки.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подали апеляцію, в якій просять вирок суду про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати і повернути справу на додаткове розслідування. Призначене судом покарання вважають несправедливим внаслідок м'якості, та таким, що не відповідає тяжкості злочину. Вважають, що суд безпідставно відмовив в клопотанні про перекваліфікацію складу злочину ОСОБА_3, а саме: про додаткову кваліфікацію до ч.2 ст.367 КК України ще й за ч.2 ст.121 КК України. ОСОБА_3 є співучасником даного злочину, оскільки при заподіянні тілесного ушкодження шляхом бездіяльності, йдеться про дію, яка б запобігла вчиненню шкоди здоров'ю потерпілого. Тому наполягають, щоб ОСОБА_3 відповідав за вчинені злочини, як співучасник, нарівні з засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При скоєнні злочину у потерпілого викрадено 270 доларів США, проте судом не здобуто доказів вини засуджених у викраденні грошей.

На вирок суду державний обвинувач подав апеляцію, в якій просить це рішення скасувати, через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених, по справі постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст.365 КК України вісім років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов'язані з охороною громадського порядку, строком на три роки, за ч.2 ст.121 КК України вісім років позбавлення волі, і остаточно на підставі ст.70 КК України засудженому ОСОБА_1 шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання десять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов'язані з охороною громадського порядку, строком на три роки; ОСОБА_2 призначити покарання за ч.3 ст.365 КК України вісім років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов'язані з охороною громадського порядку, строком на три роки, за ч.2 ст.121 КК України вісім років позбавлення волі, і остаточно на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання десять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов'язані з охороною громадського порядку, строком на три роки; ОСОБА_3 призначити покарання за ч.2 ст.367 КК України два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов'язані з охороною громадського порядку, строком на два роки. Незважаючи на доведеність вини засуджених, досудовим слідством та судом, самі засуджені своєї вини не визнали, а відповідно у вчиненому щиро не розкаялись. Засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при обранні покарання судом не враховано, що злочини вчинені ними відносяться до категорії тяжких злочинів, та кількості інкримінованих їм епізодів злочинних дій (вчинено два умисних тяжких злочини). Разом з тим, сама пасивна поведінка ОСОБА_3, - спостерігання за розвитком подій а участю інших засуджених по відношенню до потерпілого не є співрозмірною із призначеним йому покаранням із випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисників засуджених - ОСОБА_4, ОСОБА_5, потерпілу ОСОБА_7, представника потерпілої ОСОБА_8 на підтримку внесених ними апеляцій, засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 про залишення вироку суду без змін, провівши у справі судове слідство, обговоривши наведені в апеляціях доводи й дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляція захисника ОСОБА_5 підлягає до задоволення, а апеляції засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_9, прокурора слід задовольнити частково.

Вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий розгляд в суд першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону та однобічність і неповноту судового слідства, що відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.367 КПК України є підставою для скасування вироку.

Суд, розглядаючи кримінальну справу, виходячи зі змісту ст.22 КПК України, зобовязаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Відповідно до ст.257 КПК України суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

Проте суд даної вимоги закону не виконав. Зокрема, судом першої інстанції під час судового слідства не було оглянуто відеокасету, долучену до матеріалів кримінальної справи, не перевірено версій про настання смерті потерпілого, висунутих засудженими, не допитано експертів з питань, чи можливо при вказаних у справі обставинах заподіяти встановлені у потерпілого тілесні ушкодження..

Оскільки судом допущено неповноту й однобічність судового слідства та істотне порушення кримінально-процесуального закону вирок підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи, в разі доведеності вини дати правильну юридичну оцінку діям винної особи та постановити в справі законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_5 задовольнити повністю, апеляції засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_9, прокурора задовольнити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 грудня 2010 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.