Справа № 455/648/15-к
Провадження № 1-кп/455/9/2016
ВИРОК
Іменем України
12 січня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 25.05.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, працюючого провідником пасажирських вагонів Львівської залізниці, одруженого, військовозобов`язаного, судимості немає- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 25 травня 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, в с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області, на сільській дорозі, під час сварки із ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс їй ряд ударів руками по різних частинах тіла, заподіявши їй тілесні ушкодження: крововилив слизової верхньої губи, підшкірну гематому правої підщелепної ділянки, синець на правому плечі та крововилив, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 79 від 25.05.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні ніяк не міг визначитися щодо визнання вини в інкримінованому йому умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження: спочатку вину визнав частково, потім стверджував, що вину визнає, а в, дійсності, виходячи з його пояснення, вини не визнав, оскільки показав, що 25.05.2015 року, біля 12 години, повертався з центру села до свого дому. На дорозі, біля будинку, побачив сусідку ОСОБА_5 , якій сказав, що в канаві стоїть болото, щоб почистила канаву, остання відповіла в нецензурній формі, що цього робити не буде, що все записує і знімає на мобільний телефон. Він розізлився, вибив з її рук телефон, за шию затягнув її в багнюку з водою та занурив її туди вниз головою, тілесних ушкоджень потерпілій не наносив.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав лише в тому, що потерпілій з рук вибив мобільний телефон та затягнув її за шию і занурив головою в болото, тобто не визнав своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, однак, його винність повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що живе по сусідству з обвинуваченим в с. Лютовисько, з яким виникали суперечки щодо канави, ніби-то, що з її каналізації виливається бруд на його город. 25.05.2015 року, біля 12 години, вона вийшла на дорогу, де були і інші односельчани, чекала телицю, яка мала підійти з пасовиська. На велосипеді під`їхав ОСОБА_3 , зупинився біля неї та почав її ображати, а також казати, щоб вона зробила порядок з своєю вигрібною ямою, тобто з каналізацією, у них виникла словесна перепалка, після якої ОСОБА_3 підбіг до неї, вдарив її по руці, вибиваючи з її рук телефон, кинувши його до землі, та вдарив її кулаком в обличчя, з правої сторони. Потім схопив її двома руками за шию та почав тягнути в багнюку, душив руками, кричав до неї, що її втопить в цьому болоті («уроє»), а потім голову її запхав в калюжу з болотом, сів на неї, вона закрила обличчя руками, щоб не задихнутися болотом, при цьому бив її кулаками по голові та обличчі. Він був дуже агресивний із-за того, що вона сказала, що все знімає на телефон. Коли прибігли сусіди, їй вдалося вирватися від нього, а обвинуваченого забрала його мати.

Свідок ОСОБА_6 , похресниця обвинуваченого, в судовому засіданні підтвердила покази потерпілої, показавши, що 25.05.2015 року, біля 12 години, вона бачила, як ОСОБА_3 вибив з рук потерпілої телефон, вдарив її кулаком в ділянку голови, від чого ОСОБА_5 впала на землю, потім потягнув її за «шивороток» в багнюку (каналізацію), запхав її головою в болото, сів на неї, щось кричав, бив руками, а його мати, тобто обвинуваченого, била ОСОБА_3 по плечах палицею, щоб він відпустив ОСОБА_5 , та кричала, щоб він відпустив потерпілу, бо втопить її.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні також підтвердила покази потерпілої, пояснивши, що бачила і чула, як 25.05.2015 року, біля 12 години, ОСОБА_3 обзивав нецензурними словами ОСОБА_5 , вибив з її рук телефон, наніс удар кулаком в ділянку голови, кинув до землі, потягнув руками за шию до рову, запхав її голову в болото, сів на неї на плечі, бив кулаком по обличчі.

Крім показів свідків, які, на думку суду, є послідовними, логічними, повністю узгоджуються між собою, встановлені судом обставини підтверджуються зібраними на досудовому слідстві та дослідженими, безпосередньо, судом в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме вина обвинуваченого підтверджується наступним.

Протоколом(а.с.2 мат.крим.пров.) з якого відомо, що 25.05.2015 року в журналі єдиного обліку і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області, було зареєстровано заяву ОСОБА_5 про те, що 25.05.2015 року о 12 годині в с. Лютовисько, на сільській дорозі, її побив сусід ОСОБА_3 : наносив удари руками по голові та душив її двома руками, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження.

Висновком експерта(а.с.9 мат.крим. провадж.), з якого вбачається, що в ОСОБА_5 виявлено крововилив слизової верхньої губи, підшкірну гематому правої підщелепної ділянки, синець правого плеча та крововилив на правому плечі. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 25.05.2015 року від дії твердих предметів: крововилив та гематома підщелепної ділянки могли утворитися від дії кулаків, а синець і крововилив плеча справа від дії пальців рук, відносяться до ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України не заслуговує на увагу, так як спростовується вище перерахованими доказами і як таке, що викликане бажанням уникнути від відповідальності.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є обєктивними, відповідають обставинам справи, а тому суд вважає їх допустимими.

Таким чином, сукупністю перевірених, досліджених у судовому засіданні доказів доведена винність ОСОБА_3 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває(а.с.21), вперше притягається до кримінальної відповідальності(а.с.18), займається суспільно-корисною працею(а.с. (а.с.18,21,23 мат. крим.провадження).

Обставинами, які помякшують покарання для ОСОБА_3 , суд визнає те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується з місця проживання.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не знаходить.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного й обставин, що пом"якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді громадських робіт, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1