Справа № 314/2536/15-к
Провадження № 1-в/314/587/2015
У Х В А Л А
м. Вільнянськ 29 вересня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 про перегляд вироку,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений вироком судової колегії по кримінальним справам Запорізького обласного суду від 04.11.1996 року та ухвалою того ж суду від 30.06.2000 року за п."в" ст.93, ст.190-1, ч.2 ст.196-1, ч.1 ст.222, ч.3 ст.222, ст.42 КК України до довічного позбавлення волі. Це покарання засуджений відбуває у Софіївській виправній колонії (№ 55) УДПтС України в Запорізькій області.

Засуджений звернувся до суду із клопотанням, в якому прохає переглянути та привести ухвалені відносно нього вирок від 04.11.1996 року та ухвалу від 30.06.2000 року у відповідність до вимог ст.5 КК України, призначивши покарання у виді 15-ти років позбавлення волі, та звільнивши його з-під варти у зв?язку із фактичним відбуттям цього покарання. Своє клопотання мотивує тим, що в період часу з 28.06.1996 року по 29.03.2000 року покарання у виді 15-ти років позбавлення волі було максимальним покаранням, що його можна було призначити за вчинені ним злочини.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, зазначивши, що його вимоги вже фактично розглянуті та вирішені судовими інстанціями при призначенні покарання, яке він зараз відбуває.

Засуджений ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання перебуває на лікуванні, у зв?язку з чим його явка до суду є неможливою; підстав визнавати його участь обов?язковою у суду немає.

Суд, дослідивши доводи сторін та подані йому матеріали, підстав для задоволення заяви не знаходить.

Так, згідно вироку судової колегії по кримінальним справам Запорізького обласного суду від 04.11.1996 року, ОСОБА_5 був засуджений за п."в" ст.93, ст.190-1, ч.2 ст.196-1, ч.1 ст.222, ч.3 ст.222, ст.42 КК України в ред.1961 року до розстрілу.

Законом України від 22.02.2000 року № 1483-ІІІ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України", смертна кара як виключна міра покарання була замінена новим видом покарання пожиттєвим позбавленням волі. Цей закон набрав чинності 04.04.2000 року.

Відповідно до вимог зазначеного Закону, ухвалою судової колегії по кримінальним справам Запорізького обласного суду від 30.06.2000 року, призначена ОСОБА_5 міра покарання у виді розстрілу була замінена на довічне позбавлення волі.

Таким чином, ухвалою від 30.06.2000 року вже вирішено питання про приведення вироку відносно ОСОБА_5 у відповідність з новим кримінальним законом, який пом?якшив покарання.

На даний момент санкція ч.2 ст.115 КК України в ред.2001 року, яка встановлює кримінальну відповідальність за злочин, аналогічний тому, за який був засуджений ОСОБА_5 , передбачає таке покарання, як довічне позбавлення волі, і до цього часу ця редакція закону не змінювалася.

Враховуючи це, суд не вбачає підстав для перегляду вироку, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 про перегляд вироку відмовити.

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

29.09.2015 року

29.09.2015