Провадження № 1-КП/359/48/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 вересня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_3 ,
за участю законного представника ОСОБА_4 ,
за участю захисника ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001372 від 14.09.2014 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
встановив:
ОСОБА_3 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, за таких обставин.
13.09.2014 р. у ОСОБА_3 , під час його перебування на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , яке належить його батьку ОСОБА_7 , виник умисел на хуліганські дії із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
З цією метою він за допомогою кутової шліфувальної машинки типу "болгарка" пошкодив металеві завіси дверей до гаражу, що розташований на території вказаного домоволодіння, а також до металевого сейфу, який знаходився у приміщенні вказаного гаражу, в якому зберігалася зброя, що належить його брату ОСОБА_4 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 13.09.2014 р. близько 21.00 год., перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, тримаючи в руках мисливську зброю "Ernst Kerner &Со", яку він дістав з пошкодженого ним сейфу, здійснив три постріли з даної зброї з періодичністю приблизно 10 хв., чим грубо порушив громадський порядок у вечірній час доби з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 14.09.2014 р. близько 06.00 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи навпроти вікна в одній із кімнат вказаного будинку, здійснив крізь вікно постріл з мисливської рушниці "Ernst Kerner &Со", яку він раніше дістав з пошкодженого ним сейфу.
В результаті зазначених дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сліпих вогнепальних поранень м`яких тканин обличчя справа та зліва, які згідно висновку експерта № 163д від 29.09.14 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
01.12.2014 р. старший прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 378 від 28.10.2014 р., ОСОБА_3 страждає та страждав під час, коли були вчинені інкриміновані йому дії на шизофренію, параноїдну форму. Тому під час вчинення інкримінованих йому дій він не міг і не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував в стані фізіологічного афекту. Його поведінка була обумовлена хворобливими психотичними розладами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання поданого прокурором про застосування заходів медичного характеру. Вважав, що висновок судової психолого-психіатричної експертизи № 378 від 28.10.2014 р., є застарілим, підозрюваний провів значний час у лікувальному закладі, та на його думку вже почуває себе значно краще, та не потребує продовження курсу лікування. Крім того, на його думку, на досудовому слідстві дії підозрюваного були кваліфіковані не вірно, він особисто не вбачає складу злочину за частиною 4 ст. 296 КК в діях підозрюваного.

У судовому засідання законний представник не заперечував щодо задоволення даного клопотання, разом з тим, зауважив, що ОСОБА_3 , почуває себе нормально, за час перебування дома будь-яких інцидентів його неадекватної поведінки не виникало.

Потерпілий проти задоволення клопотання не заперечував, поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 визнав вину у вчиненому злочині.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що в той день, приблизно 10 вересня 2014 р., у світлу пору доби, він прийшов до будинку свого батько, розташованого по АДРЕСА_2 . Батька та брата вдома не було. До цього він перебував за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Прийшов до батька допомогти по господарству, а саме погодувати тварин. Перебуваючи на подвір`ї свого батька, він помітив ознаки того, що хтось навідується до двору його батька. Помітив у дворі чужі сліди, а також те, що в його мотоциклі, який знаходився у дворі, зник бензин. Після цього він вирішив залишитися переночувати у будинку його батька, щоб подивитися чи буде хтось вночі залазити до його двору. Так як він боявся за своє життя, то він вирішив взяти зброю, яка знаходилася в гаражі, у сейфі. Оскільки в нього не було ключів не від гаража, не від сейфу, то він взяв болгарку пошкодив металеві завіси дверей до гаражу та до металевого сейфу. Він вважав, що люди, які ходили по двору, це були злодії. Оскільки він боявся за своє життя, то вирішив, що із зброєю він зможе себе захистити. Після цього, він заніс рушницю до будинку, та залишився ночувати. Вночі він почув, що двоє чоловік перелізло через паркан у двір. Він вийшов на подвір`я і вистрілив три рази у повітря, для того, щоб їх налякати, і ці чоловіки втекли. Зранку він почув не зрозумілий гуркіт у двері та вікна, та подумав, що це знову повернулися злодії, які були вночі. Для того, щоб ще раз їх налякати, він вирішив вистрелити через вікно. Вже потім він роздивився, і впізнав свого дільничного, який був з іншими працівниками міліції. Після цього він сам віддав їм зброю, і зрозумів, що просто помилився. Також додав, що він не хотів поранити людину, оскільки стріляв вище рівня людини, і не знає як таке могло статися. Він не мав наміру стріляти у людину, та стріляв у вікно, у самий вверх, оскільки боявся вийти на двір.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 визнав себе винним, його вина у вчиненні злочину повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що дана подія сталася 14 вересня 2014 р. В цей день він перебував на черговому чергуванні разом з ОСОБА_9 . Під ранок надійшло повідомлення від чергового міськвідділу міліції про те, що дільничний інспектор ОСОБА_10 потребує допомоги в с. Мирне. Після цього ми поїхали до с. Мирне. Там вони зустрілися з дільничним інспектором ОСОБА_10 , який повідомив вже їм безпосередньо про подію, яка там трапилася, і дізналися яка саме допомога від них йому необхідна. Разом з ОСОБА_10 були працівники державної охорони. Він повідомив, що по вул. Першотравневій знаходиться, в будинку своїх батьків громадянин ОСОБА_3 , який не спілкується з батьком, закрився у будинку, і можливо має при собі зброю, оскільки вона є на території будинку. У зв`язку з цим батько ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_10 , щоб вияснити, яка там ситуація, і що з його сином. Батьком їм повідомив, що із сином він не має змоги поспілкуватися та потрапити до будинку, оскільки у сина це викликає агресію. Також повідомив, що у нього в гаражі, у сейфі, знаходиться зброя, яку міг взяти його син. Близько 6 годину ранку вони прибули до будинку АДРЕСА_2 . Ми зайшли на територію подвір`я, і ОСОБА_10 постукавши у вікно та двері, почав вести перемови з ОСОБА_3 . Він почав йому голосно кричати, що це дільничний інспектор, і що він хоче з ним поговорити, щоб дізнатися, що в нього сталося. Враховуючи те, що у ОСОБА_3 могла бути зброя, то ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підійшли безпосередньо до вхідних дверей будинку, а він разом з ОСОБА_9 та працівниками ДСО розійшлися по подвір`ю, для того щоб оточити будинок з усіх боків. При цьому ОСОБА_10 продовжував вести розмову з ОСОБА_3 , який його чув. Однак, ОСОБА_3 нічого не відповідав, і лише щось кричав. Він нічого конкретного не казав, а лише кричав, щоб вони йшли звідти. Ці перемовини тривали близько хвилини. Після чого пролунав постріл з будинку з його сторони. Він знаходився біля погребу навпроти вікон, збоку будинку. В той час він перебував за рогом погреба, і він зрозумів, що дріб влучила йому в обличчя, він пригнувся та побачив сліди крові на руках. Потім він виглянув і побачив вже розбити вікно від пострілу, та зрозумів, що постріл було зроблено через вікно. Після цього він залишився на тому самому місці, оскільки була загроза того, що можуть бути ще постріли. Вже через декілька хвилин до нього підійшов ОСОБА_10 з іншими працівниками міліції, та повідомили йому, що ОСОБА_3 відкрив двері, здав зброю, і вони вже повністю контролюють ситуацію.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він має дачний будинок в АДРЕСА_3 . Даний будинок належав його батьку. По сусідству з ним, в будинку АДРЕСА_2 , проживає сім`я ОСОБА_13 , з якими він знайомий протягом багатьох років. В ніч з 13.09.2014 р. на 14.09.2014 р. він саме перебував на дачному будинку, та близько 21 год. 20 хв. до 22 год. 00 хв. він почув три хлопки, та подумав що щось впало. Він вийшов на своє подвір`я, в сад, однак нічого не помітив. Пізніше вийшов ще раз, та знову нічого не побачив. Коли він вийшов вже втретє та почув запах пороху. Цей запах було добре чутно, та не можливо його було сплутати з чимось іншим. Він подумав, що хтось стріляє, але нічого не помітив, і пішов до будинку. Перебуваючи на подвір`ї він дивився в бік будинку АДРЕСА_2 , але нічого підозрілого він не побачив. У будинку АДРЕСА_2 горіло, зі сторони подвір`я, там де кухня, горіло світло, а зі сторони, яка виходить до його будинку світло не горіло. На вулиці горіли ліхтарі та освічували подвір`я будинку АДРЕСА_2 , і якби хтось перебував на подвір`ї він б його побачив. Вранці близько 6 години, він почув, що хтось стукає у вікно. Спочатку він подума, що це стукають до його будинку. Він подивився у вікно, яке виходить на подвір`я будинку, та побачив, що на подвір`ї його сусідів ОСОБА_13 , в буд. АДРЕСА_2 , перебувають працівники міліції. Вони були одягнуті в формений одяг, у бронежилетах і шоломах. Вони стукали у вікно і кричали: " ОСОБА_14 , відчини". Потім він почув один хлопок. Вже пізніше коли він прийшов, то побачив, що це був вистріл. Також він помітив, що на другому поверсі будинку було розбите вікно. В цей час він перебував у будинку. Пізніше вже йому повідомив ОСОБА_15 , що вночі ОСОБА_16 стріляв з мисливської рушниці, і тоді йому стало зрозуміло, що це ці хлопки він чув ввечері. Також свідок ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_17 він добре знає, але особисто з ним він не товаришував, а лише спілкувався з ним по сусідські. Він знає, що ОСОБА_16 добре вмів майструвати та гарно поводився зі зварювальним апаратом, та допомагав батьку по господарству. Крім того, свідок додав, що напередодні цієї події, в п`ятницю, десь після обіду, він бачив, що ОСОБА_18 обклеював вікна, хрест на в хрест, які виходять до його будинку. Коли він у нього запитав, що він робить, то ОСОБА_3 нічого конкретного не відповів, але він помітив, що у ОСОБА_16 був агресивний настрой.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що ОСОБА_3 є його сином. Точної дати він не пам`ятає, але приблизно восени 2014 р. після сьомої години вечора, він приїхав до свого місця проживання в АДРЕСА_2 , з рейсу. Зайшов до двору, і побачив, що ворота зав`язані проволокою. Він загнав свою машину у двір. Після цього він зайшов до будинку, але все було закрито на замок. Мій син ОСОБА_18 вискочив через вікно і побіг в сторону городу. Він почав його звати, але ОСОБА_16 не реагував і нічого не відповідав. Після цього він дістав свій ключ, відкрив будинок. Зайшов до будинку він побачив, що там всі двері були або забиті, або закриті проволокою, або закручені на шурупи. Спочатку він нічого не зрозумів, і почав заносити свої речі до будинку. Потім прийшов ОСОБА_16 , заліз до будинку через вікно, і закрився у кімнаті. Він почав до нього звертатися, а він почав йому кричати, щоб він йшов звідки, бо він тут не потрібен. Він вийшов з будинку на подвір`я, почав прибиратися, і при цьому звернув увагу на ворота в гаражі. Металеві ворота гаражу були зрізані з петель болгаркою. Він зайшов до гаражу і побачив, що був витягнутий сейф зі зброєю. Завіси петель сейфу також були зрізані, та в ньому не було зброї та набоїв до неї. Він одразу зрозумів, що зброя знаходиться в руках його старшого сина ОСОБА_16 . Після чого він зателефонував до дільничного інспектора міліції ОСОБА_10 та повідомив, що його син ОСОБА_3 зламав сейф із мисливською зброєю, забарикадувався в кімнаті і нікого не пускає, та просив його допомогти у цій ситуації. Пізніше він зустрівся біля магазину з дільничним інспектором ОСОБА_10 , який сказав йому, щоб він їхав звідки, а пізніше він йому зателефонує і все повідомить. Пізніше зателефонував дільничний інспектор ОСОБА_10 і сказав, що він намагався поговорити з ОСОБА_3 , однак він йому нічого не відповів. ОСОБА_10 зателефонував черговому в міліції, щоб той прислав йому на допомогу групу. Оскільки це було ввечері, то ОСОБА_10 сказав йому, щоб він додому не їхав, так як група міліціонерів приїде зранку. Він сів до машини і поїхав у м. Бориспіль. Наступного дня зранку близько 09:00 год. йому зателефонував ОСОБА_10 , і сказав, щоб він під`їжджав, що все вирішилося. Коли він приїхав, то побачив у себе на подвір`ї групу міліціонерів, і ОСОБА_16 , який стояв під охороною на вулиці. Також він побачив, що у будинку були побиті вікна, в одному з вікон була прострелена рама із середини будинку, були двері вибиті, та були розкидані речі по будинку. Крім того, він помітив, що ОСОБА_16 позаклеював у будинку вікна скочем хрест на в хрест. Будь-яких пострілів він не чув. Вже потім він почув від працівників міліції, про те, що сталося.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що точної дати він не пам`ятає, приблизно восени 2014 р. йому зателефонував ОСОБА_19 , та попросив допомогти йому, оскільки він виявив на своєму подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , що його син ОСОБА_3 зрізав ворота у гаражі, зламав сейф та забрав з нього мисливську рушницю та набої до неї, і погрожує йому. Він зареєстрував дану заяву, і повідомив про цю подію начальника підрозділу, та викликав підмогу, оскільки сам не наважився заходити, так як знав, що там була зброя. Потім приїхала підмога, і вони з дозволу батька зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Коли я приїхав до даного будинку, то там вже були два працівники патрульної служби, два працівники ДСО та дільничний інспектор ОСОБА_11 . Вони перелізли через паркан будинку та оточили будинок з усіх боків по його периметру. Вони представилися, що це працівники міліції, та попросили відчинити двері. Однак двері ніхто не відчиняв, а із середини будинку було чутно якісь крики. Він стояв біля дверей та намагався їх відчинити, а працівники ДСО стукала у вікна, однак ОСОБА_3 кричав їм, щоб вони йшли із подвір`я. Один з працівників патрульної служби стояв поруч з погребом, перебував безпосередньо за будинком та спостерігав за ситуацією. В той як він намагався зайти до будинку, він почув постріл, але куди був зроблений цей постріл він не бачив. Після цього він зайшов із задньої сторони будинку, де знаходився один із працівників патрульної служби, і покликав його. Коли він повернувся до нього обличчям, то він побачив, що його обличчя було все у крові. Після цього вони підійшло до вікна із задньої сторони, і він просив ОСОБА_16 , щоб останній відчинив йому, як дільничному інспектору. Потім десь через 10-15 хвилин ОСОБА_3 відчинив вікно, він заліз до будинку. Зброї в руках ОСОБА_3 вже не було, він її поклав, мабуть, на підлогу.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що точної дати він не пам`ятає, йому зателефонував мені дільничний інспектор ОСОБА_10 попросив, щоб він йому зранку допоміг йому, і повідомив, житель с. Мирне, прізвище він не пам`ятає, зачинився в будинку, взяв мисливську рушниці та не відкриває двері. Близько 5 год. 00 він, приїхав до с. Мирне, точної адреси будинку він не пам`ятає, також туди приїхали ОСОБА_10 , працівники патрульної служби - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та двоє працівників ДСО. Коли вони підійшли до подвір`я, то побачили, що хвіртка була зачинена. Перебуваючи поруч з будинком, ми вирішили всі разом оточити будинок з усіх боків та вести перемовини з особою, яка перебувала у будинку, щоб він відчинив. Для цього хтось з них переліз через паркан будинку, а хтось зайшов на подвір`я зі сторони сусідів, та оточили будинок з усіх боків по його периметру. Вони стукали у вікна та двері,та кричали, щоб їм відчинили. ОСОБА_10 дуже голосно кричав, що це міліції, а саме дільничний інспектор, і просив, щоб ОСОБА_16 , відчинив йому двері. Далі, ОСОБА_10 спробував зайти до будинку, через вхідні двері, але вони були забарикадовані із внутрішньої сторони. В цей час ОСОБА_3 зрозумів, що працівники міліції намагаються зайти до будинку, та зробив постріл з мисливської рушниці. Він стояв праворуч від входу на подвір`я, та почув постріл. Після цього він переліз назад через паркан, і вже через хвіртку побачив, що у інспектора патрульної служби ОСОБА_8 на обличчі кров. Потім ОСОБА_10 почав вести перемовини з ОСОБА_3 через вікно, щоб останній впустив до будинку хоча б його як дільничного інспектора. Через певний час ОСОБА_3 дозволив ОСОБА_10 залізти через вікно до будинку.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що восени 2014 р., точної дати він не пам`ятає, він перебував на добовому чергуванні разом із ОСОБА_8 . Під ранок близько 04:00 год. чи 05:00 год. надійшло повідомлення від чергового міськвідділу міліції про те, що необхідно їхати в с. Мирне на допомогу дільничним інспекторам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , оскільки там хтось стріляв. Після цього ми поїхали до с. Мирне, де вже вони зустрілися з дільничними інспекторами. ОСОБА_10 повідомив, що необхідно їхати до будинку АДРЕСА_2 . Також приїхали два працівники ДСО. Близько 6 години ранку вони всі прибули до вказаного будинку, однак попасти на подвір`я були не можливо,бо все було закрито. ОСОБА_10 сказав, що необхідно заходити у двір, і вони перелізли через паркан будинку та оточили будинок з усіх боків по його периметру. Інспектор ОСОБА_8 пішов за будинок та стояв поруч з погребом, він був безпосередньо за будинком та спостерігав за навколишньою обстановкою. ОСОБА_10 дуже голосно кричав, що це дільничний інспектор, і просив, щоб останній відчинив йому двері. Він разом з дільничним інспектором ОСОБА_20 перебували біля входу до даного будинку. Потім ОСОБА_10 вже почав стукати у двері, і в цей час ОСОБА_3 із вікна зробив постріл з мисливської рушниці. Оскільки він разом з ОСОБА_10 стояли біля дверей, то він не бачив куди саме був зроблений постріл, але зрозумів, що десь в ту сторону, де знаходився ОСОБА_8 . Після цього він покликав ОСОБА_8 , і коли той повернувся, то він побачив, що його обличчя було в крові. Потім ОСОБА_10 почав знову вести перемовини з ОСОБА_3 через вікно, щоб останній впустив до будинку хоча б його як дільничного інспектора. Через певний час ОСОБА_3 дозволив ОСОБА_10 залізти через вікно до будинку, і він віддав йому зброю. Потім вони вже всі зайшли до будинку, і викликали слідчо-оперативну групу. Він взяв аптечку та надав першу медичну допомогу ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_3 здав зброю, приїхав його батько.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, восени 2014 р. точної дати він не пам`ятає, зранку близько 6 год., він перебував на добовому чергування, і їм поступила вказівка від чергового Бориспільського МВ про те, що потрібно виїхати на допомогу дільничному інспектору в с. Мирне. Коли вони приїхали до необхідного будинку в с. Мирне, точної адреси він не пам`ятає, то побачили, що хвіртка, ворота, двері були закриті. Дільничний інспектор почав кричати, що це міліція, та просив: " ОСОБА_16 , відчини!". Він нічого не відповідав. Після цього вони перелізли через паркан будинку та оточили будинок з усіх боків по його периметру. Вони стукали у вікна та двері,та продовжували просити, щоб ОСОБА_16 їм відчинив. Однак, ОСОБА_16 жодним чином не реагував. Він стояв із тильної сторони будинку, і в цей час він почув як пролунав постріл, і побачив розбите вікно, та зрозумів, що ОСОБА_3 вчинив постріл. Після цього дільничний інспектор продовжував вести перемовини з ОСОБА_3 через вікно, щоб останній впустив його до будинку. Через певний час ОСОБА_3 дозволив дільничному інспектору залізти через вікно до будинку. Коли він вже зайшов до будинку, то побачив, що у одного із інспекторів патрульної служби на обличчі кров, і він зрозумів, що це дрібні кола, які були залишені від дробу від патронів мисливської зброї. Після цього вже приїхала слідчо-оперативна та вони почали проводити всі необхідні слідчі дії.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що він проживає по сусідству з родиною ОСОБА_13 в буд. АДРЕСА_4 , точної дати він не пам`ятає, він перебував за місцем свого проживання, і ввечері близько 23:00 год. він почув якісь звуки, що були схожі на постріли, але не придав цьому уваги. Він подумав, що це, мабуть, стрельнула петарда. На наступний день близько 6 год. ранку він почув один чи два постріли. Після цього він відразу зателефонував ОСОБА_19 , та запитав у нього, що сталося. На що ОСОБА_19 сказав йому туди не підходити, бо його вдома не має. Також ОСОБА_19 повідомив йому, що на території подвір`я будинку перебувають працівники міліції, так що все буде нормально. Після того він вже побачив декілька працівників міліції, серед яких був їхній дільничний інспектор ОСОБА_10 . Потім йому вже стало відомо, що це ОСОБА_3 стріляв із рушниці.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується документами та речовими доказами:
-протоколом огляду місця події із фотоілюстрацією від 14.09.2014 р., яким встановлено місце вчинення особою кримінального правопорушення та сліди злочину. Встановлено, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на лавці, виявлено рушницю "Ernst Kerner &Со" № НОМЕР_1 , рушницю "ИЖ-54 К 8309" та рюкзак, у якому знаходилося 48 патронів. В ході огляду будинку було виявлено вікно, яке було пошкоджене посередині, у верхній частині та у лівій ніжній системі. В одній із кімнат будинку було виявлено гільзу, а також три гільзи за будинком, на вулиці. Також на подвір`ї, на бетонній поверхні та у дерев`яній двері було виявлено металеві залишки (а.с.100-128);
-висновком експерта № 163д від 29.09.2014 р. відповідно до якого, у ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень м`яких тканин обличчя справа та зліва. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути від дії дробу при пострілі (пострілів) з вогнепальної зброї. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а. с.129-131) ;

-висновком експерта № 1443 СВЕ від 03.11.2014 р. відповідно до якого можна припустити, що з представлених на дослідження рушниць "ИЖ-54" та "Ernst Kerner &Со" проводились постріли та проводились чищення (змащення). Встановити першочерговість проведення пострілів чи проведення чищення (змащення) не представляється можливим у зв`язку з одночасністю наявністю обох ознак (а.с.132-134);
-висновком експерта № 1501ВКЕ від 18.11.2014 р. відповідно до якого, надані на дослідження предмети являються вогнепальною зброєю, а саме "Ernst Kerner &Со" № НОМЕР_1 та "ИЖ-54 К 8309" є мисливськими гладкоствольними двухствольними рушницями, які придатні для проведення пострілів. Дані рушниці виготовлені заводським способом. Надані на дослідження 48-м предметів являються мисливськими набоями 12-го калібру, які застосовуються в гладкоствольній мисливській зброї 12-го калібру та придатні для стрільби. Надані на дослідження два фрагменти металу являються частинами (метальним зарядом шротом) від мисливських боєприпасів, які застосовується в гладкоствольній мисливській зброї. Надані на дослідження чотири предмети являються частинами (стріляними гільзами) від мисливських набоїв 12-го калібру, які застосовуються в гладкоствольній мисливській зброї 12-го калібру. Надані на дослідження 4-ри гільзи від мисливських патронів 12-го калібру були стріляні із наданої на дослідження рушниці "Ernst Kerner &Со", 12-го калібру, № НОМЕР_1 (а.с.135-140).
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані:

-за ч. 4 ст. 296 КК України, як умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_3 суд вважає правильною.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови №10 від 22 грудня 2006 року "Про судову практику в справах про хуліганство , при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Так, ОСОБА_3 своїми умисними діями з мотивів зневажливого ставлення до громадського порядку та явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, що виразилась у порушенні спокою громадян, порушенні громадського порядку та заподіянні ОСОБА_8 легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, здійснив вистріл через вікно будинку мисливською рушницею, що вказує на хуліганські дії обвинуваченого.
По факту вчинення злочину із застосуванням предмета, спеціально заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 11 вищезазначеної ППВСУ заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_3 діяв умисно із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме гладкоствольної мисливської рушниці. З його показів вбачається, що він знав, що у батька у гаражі знаходиться зброя. Враховуючи, що в нього не було ключів від гаража та сейфу, то він взяв болгарку пошкодив металеві завіси дверей до гаражу та до металевого сейфу. Після цього взяв зброю і заніс її до будинку. Саме з цієї зброї були зроблені ним всі вистріли. Таким чином, мисливська гладкоствольна двухствольна рушниця "Ernst Kerner &Со" № НОМЕР_1 - є іншим предметом, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень. Тому суд приходить до переконання, що кваліфікація рушниці "Ernst Kerner &Со" як предмета є вірною.
З огляду на викладені обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Згідно акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 378 від 28.10.2014 р., ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав і страждає в даний час на шизофренію, параноїдну форму. Тому під час скоєння інкримінованих йому дій він не міг і не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував в стані фізіологічного афекту. Його поведінка була обумовлена хворобливими психотичними розладами (а.с.141-142).
Відповідно до характеризуючих особу ОСОБА_3 даних, за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ до вчинення злочину не перебував. З 14.09.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ КОР "Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання" (а.с.147).
Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_3 вчинив інкримінований йому злочин у стані неосудності та на даний час є неосудним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України. Однак ОСОБА_3 не підлягає кримінальній відповідальності, так як під час вчинення суспільно небезпечного діяння, він страждав і страждає в даний час на шизофренію, параноїдну форму, внаслідок чого перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.
Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.
Разом з тим, характер і тяжкість захворювання неосудної особи можуть бути визначені комісією лікарів при проведенні відповідної судової експертизи. Наявність у провадженні такого висновку для вирішення судом питання про застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковим.
У відповідності до даних акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 378 від 28.10.2014 р., ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Враховуючи вищевикладене та небезпечність ОСОБА_3 , внаслідок його психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою є очевидною, тому відносно нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Враховуючи той факт, що власником мисливської гладкоствольної двухствольної рушниці "Ernst Kerner &Со" № НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.с.125), яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_3 , та те, що ОСОБА_4 не знав і не міг знати про її незаконне використання, то гладкоствольна двухствольна рушниця "Ernst Kerner &Со", 12 калібру, № НОМЕР_1 , належить повернути власнику ОСОБА_4 .
Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази: гладкоствольну двухствольну рушницю "Ernst Kerner &Со", 12 калібру, № НОМЕР_1 , в коричневому чохлі належить повернути власнику ОСОБА_4 ; гладкоствольну двухствольну рушницю "ИЖ-54", 12 калібру та 10 набоїв 12 калібру належить повернути законному володільцю ОСОБА_19 ; джинси синього кольору, майку зеленого кольору та курточку з принтом типу "камуфляж", в полімерному пакеті чорного кольору слід повернути ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що судом прийнято рішення про застосування до ОСОБА_3 заходів медичного характеру, то підстав для їх стягнення немає, та процесуальні витрати в сумі 2 905 гривень 76 копійок, слід покласти на державу.
Відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування 07.11.2014 року було застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, який в даний час втратив свою дію, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст.122, ч. 2 ст. 124, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 395, 503, 507, 512, 513, 516 КПК України, ст. 19, ст. ст. 92-94, ч. 4 ст. 296 КК України суд
п о с т а н о в :
Клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001372 від 14.09.2014 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази: гладкоствольну двухствольну рушницю "Ernst Kerner &Со", 12 калібру, № НОМЕР_1 , в коричневому чохлі, - повернути власнику ОСОБА_4 ; гладкоствольну двухствольну рушницю "ИЖ-54", 12 калібру та 10 набоїв 12 калібру, - повернути законному володільцю ОСОБА_19 ; джинси синього кольору, майку зеленого кольору та курточку з принтом типу "камуфляж", в полімерному пакеті чорного кольору повернути власнику, ОСОБА_3 .
Процесуальні витрати в сумі 2 905 гривень 76 копійок покласти на державу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового процесу.

Копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1