Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області про накладення арешту на майно ОСОБА_7 задоволено,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області майора юстиції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке було вилучено згідно з протоколом огляду місця події від 16 листопада 2015 року та належить громадянину ОСОБА_7 задоволено.

Накладено арешт на чорний гаманець із логотипом «DIESEL» та 47700 (сорок сім тисяч сімсот) злотих РП.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що 17 листопада 2015 року до ЄРДР внесені відомості про переміщення ОСОБА_7 16 листопада 2015 року на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС через митний кордон України з приховуванням від митного контролю речовини рослинного походження, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 305 КК України (контрабанда наркотичних засобів). Згідно з висновком експерта вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонений канабіс.

Стороною обвинувачення доведена наявність підстав накладення арешту на майно ОСОБА_7 вилученого під час огляду місця події. Гаманець та гроші відповідають критеріям визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні, а санкція ст. 305 ч. 2 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна, а тому слідчий суддя наклав арешт на вилучене майно.

Адвокат ОСОБА_8 у поданій в інтересах ОСОБА_7 апеляційній скарзі вказує на те, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуте слідчим суддею з порушенням строків визначених ч. 6 ст. 173 КПК України, а тому це майно підлягає поверненні особі, у якої воно вилучено.

Зазначає, що арешт накладений на майно ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим, оскільки, згідно норм КПК України, арешт може бути накладено виключно на майно, яке належить на праві власності підозрюваному чи обвинуваченому, а також особи, яка в силу закону несе юридичну відповідальність за дії таких осіб, до яких ОСОБА_7 не відноситься.
Також судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 , яка є власником вилучених коштів і в суді пояснила, що ці гроші вона дала сину ОСОБА_7 для його обстеження за кордоном і придбання ліків для неї.

Просить ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого у ОСОБА_7 майна.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які апеляцію підтримали, прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна виконані вимоги вищевказаних статей.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2015 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

26 листопада 2015 року ОСОБА_7 отримав повістку до слідчого на 30 листопада 2015 року для вручення підозри але до слідчого у вказаний час не прибув.

Оскільки ОСОБА_7 не з`явився на виклик до слідчого 30 листопада 2015 року для отримання підозри, а тому слідчий суддя підставно розглянув клопотання слідчого про арешт майна та прийняв рішення по суті.

У справі наявні достатні докази, які вказують, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/є доходами від них.

Вилучене 16 листопада 2015 року під час огляду місця події майно, а саме: гаманець та грошові кошти відповідають критеріям речових доказів та ознакам визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, а санкція ч. 2 ст. 305 КК України за якою останньому сформована підозра передбачає обов`язкове покарання у виді конфіскації майна, тому слідчим суддею правомірно накладено арешт на це майно.

Обставини на які посилається апелянт як на підставу зняття арешту, зокрема, що власником вилучених грошей є мати ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , яка дала ці кошти для медичного обстеження та придбання ліків, жодними доказами не підтверджуються та не впливають на процесуальний статус вилучених речей.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області про накладення арешту на майно ОСОБА_7 задоволено без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4