Справа № 183/7633/15
№ 1-кп/183/250/16
В И Р О К
іменем України
03 лютого 2016 року міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0002602 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, працюючої прибиральницею у СШ №2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
30 липня 2013 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Новомосковського міськрайонного центру зайнятості населення (далі Новомосковський МРЦЗ), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Перемоги, буд. 8, звернулась до керівника Новомосковського МРЦЗ з письмовою заявою про надання їй статусу безробітного у зв`язку із відсутністю роботи, а отже і заробітку, та інших передбачених законодавством доходів як джерела існування.
В цей же день, під час написання заяви про присвоєння статусу безробітного, ОСОБА_4 була ознайомлена зі своїми правами та обов`язками відповідно до присвоєного їй статусу, оформлені Пам`яткою «Ваші права - Ваші обов`язки», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 351 від 03.11.2010 року. Відповідно до пункту 5 частини 1 розділу 3 Пам`ятки, особи, зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, зобов`язані своєчасно повідомляти спеціаліста центру зайнятості про всі зміни своїх даних, внесених до персональної картки, а відповідно до пункту 5 частини 2 розділу 3 Пам`ятки, особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані відповідно до законодавства України відшкодувати суму виплаченого матеріального забезпечення унаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними.
02 січня 2014 року ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи умисел на безпідставне заволодіння грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, розпорядником яких відповідно до ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» являються органи державної служби зайнятості, офіційно перебуваючи у статусі безробітної та отримуючи передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомогу по безробіттю, уклала з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» цивільно-правовий договір на виконання робіт № 21/01 та отримувала винагороду відповідно до умов зазначеного договору, не повідомивши належним чином спеціаліста Новомосковського міськрайонного центру зайнятості про зміну свого статусу, як це передбачено ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пунктом 5 частини 1 розділу 3 Пам`ятки «Ваші права - Ваші обов`язки», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 351 від 03.11.2010 року.
Так, в період з 30.07.2013 року по 23.05.2014 року, ОСОБА_4 , офіційно перебуваючи в статусі безробітної, перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та отримувала дохід, що позбавляло її правових підстав для отримання допомоги на випадок безробіття з Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. При цьому, в порушення вимог ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_4 умисно приховала відомості, щодо набутого зобов`язання по виконанню робіт, передбачених договором цивільно-правового характеру про надання послуг, не довела до відома Новомосковського міськрайонного центру зайнятості, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Перемоги, буд. 8, про вказаний факт, та в період з 02.01.2014 року по 23.05.2014 року безпідставно отримувала допомогу на випадок безробіття, таким чином протиправно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування у сумі 3 776,78 грн., чим завдала матеріальну шкоду Фонду на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винною у тому, що дійсно з 30.07.2013 року перебуваючи в статусі безробітної, у зв`язку з чим отримувала від Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття матеріальну допомогу. В період часу з 30.07.2013 року по 23.05.2014 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та отримувала за це заробітну плату. До Новомосковського міськрайонного центру зайнятості населення з повідомленням про своє працевлаштування не зверталася. Також зазначила, що суму неправомірно отриманих коштів вона повернула Фонду по безробіттю у повному обсязі. У скоєному злочині вона щиро кається.
Представник потерпілого Новомосковського міськрайонного центру зайнятості населення ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Одночасно в поданій заяві зазначив, що претензій до обвинуваченої не має, оскільки обвинувачена у повному обсязі повернула Фонду по безробіттю суму неправомірно отриманих коштів. Просив призначити покарання обвинуваченій на розсуд суду. Цивільний позов просив залишити без розгляду.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченою ОСОБА_4 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Окрім визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчинені нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодінні чужим майном, шляхом обману, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- заявою про надання статусу безробітного від 30.07.2013 року, згідно з якою ОСОБА_4 просить зареєструвати її в Новомосковському МРЦЗ як безробітну відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації, у зв`язку з відсутністю роботи та інших передбачених законодавством доходів;

- актом № 249 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 18.08.2015 року, за результатами якого встановлено факт приховування співпраці ОСОБА_4 з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в період з 02.01.2014 року по 31.01.2014 року, з 01.02.2014 року по 01.01.2015 року, що призвело до переплати по безробіттю. Страховий випадок стався з вини ОСОБА_4 сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ФЗДССВБ;

- довідкою, виданою Новомосковським МЦЗН від 18.08.2015 року ОСОБА_4 про те, що остання зареєстрована як безробітна в Новомосковському МЦЗН з 30.07.2013 року по 23.05.2014 року. Дохід за період з 01.01.204 по 23.05.2014 року, а саме з 02.01.2014 року по 31.01.2014 року за січень склав 906,43 грн., з 01.02.2014 року по 23.05.2014 року за лютий-травень склав 2 870,35 грн., разом 3 776,78 грн.;

- договорами про виконання робіт № 21/01 від 14.01.2014 року, № 43/02 від 18.02.2014 року, відповідно до яких ОСОБА_4 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в період 02.01.2014 року по 31.01.2014 року, з 01.02.2014 року по 01.01.2015 року;

- витягами із наказів про прийняття рішення по ОСОБА_4 від 23.05.2014 про прийняття рішення службою зайнятості, передбачених Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та нормативними актами щодо їх застосування, згідно з якими наказом від 30.07.213 року № НТ130730 надано ОСОБА_4 статус безробітної; наказом від 06.08.2013 року № НТ130806 про призначення ОСОБА_4 допомоги по безробіттю; наказом від 06.08.2013 року № НТ130806 розпочато виплату допомоги ОСОБА_4 по безробіттю з 06.08.2013 року; наказом від 08.05.2014 року № НТ140508 скорочено виплату ОСОБА_4 по безробіттю; наказом від 23.05.2014 року № НТ140523 припинено виплату ОСОБА_4 допомоги по безробіттю; наказом від 23.05.2014 року № НТ140523 припинено реєстрацію безробітної у зв`язку з поданням безробітною заяви про припинення реєстрації з 23.05.2014 року.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману є встановленою та доведеною, її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності; добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винної, а саме те, що ОСОБА_4 вчинила злочин невеликої тяжкості, вину визнала повністю, розкаялась у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, у повному обсязі відшкодувала завдані збитки, суд приходить до переконання про наявність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу у вказаному вище розмірі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
У кримінальному провадженні експертизи не проводились. Витрати на залучення експертів відсутні.
Речових доказів по провадженню не має.
У даному кримінальному провадженні потерпілим Новомосковським міськрайонним центром зайнятості населення заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 безпідставно отриманих коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 676,78 грн.
В поданій заяві представником Новомосковського міськрайонного центру зайнятості населення ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження у відсутність представника потерпілого від 22.12.2015 року, останній просив суд залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з добровільним поверненням обвинуваченою Фонду по безробіттю суми неправомірно отриманих коштів.
Отже, суд, вислухавши думку сторін з цього приводу, які не заперечували проти залишення позву без розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Цивільний позов Новомосковського міськрайонного центру зайнятості населення до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Копію вироку вручити засудженій негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1