Справа №198/753/15-к
Провадження №1-кп/0198/128/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.15 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000267 внесене в ЄРДР 12.10.2015 року за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, із освітою 11 класів, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10 жовтня 2015 року о 17:00 годин ОСОБА_6 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 . У зазначений час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Ваз-21213», д/н НОМЕР_1 , вартістю 77910 гривень, що належав ОСОБА_5 та зберігався у приміщенні гаражу, розташованого за вказаною вище адресою.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 за допомогою ключів, які узяв на подвір`ї домоволодіння, відчинив ворота гаражу і протиправно проник в його середину. Там ОСОБА_6 , з використанням ключа, наявного у замку запалення транспортного засобу, привів двигун автомобіля у робочий стан та поза волею власника ОСОБА_5 , діючи таємно, незаконно заволодів автомобілем марки «Ваз-21213», д/н НОМЕР_1 , здійснивши на ньому поїздку, з початку, в с.Преображенка Юр`ївського району Дніпропетровської області, а потім в с.Новостроївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, де потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і підтвердив викладені вище обставини, не спростовуючи час, місце, мотив, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_6 суд знаходить відповідаючими об`єктивним обставинам вчинення кримінального правопорушення, вони надані послідовно, несуперечливо. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_6 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що винність ОСОБА_6 в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з проникненням у приміщення доведена, скоєне ОСОБА_6 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий. При відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими суд для ОСОБА_6 визнав щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_6 в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що він раніше не судимий, у вчиненому щиро покаявся, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, характеризується позитивно, конкретні обставини справи, викладені вище, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та застосовує до нього правила ст.ст.75,76 КК України.

Оскільки у кримінальному провадженні відсутні докази щодо наявності в діях ОСОБА_6 корисливих мотивів, суд у відповідності до ч.2 ст.59 КК України не застосовує до останнього додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

Згідно зі ст.75 КК України ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України ОСОБА_6 на протязі трирічного іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ автомобіль марки «Ваз-21213», д/н НОМЕР_1 , залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1
Копія вірна: суддя: ОСОБА_1