Справа №: 398/2653/15-к
В И Р О К
Іменем України
"18" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило втрату органу та його функцій, за таких обставин:
26 квітня 2013 р. близько 22 год. він прийшов до помешкання ОСОБА_4 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , та діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин з застосуванням дерев`яної палиці наніс потерпілому не менше п`яти ударів по різних частинах тіла, спричинивши тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово медичної експертизи від 12 червня 2013 р. № 256 відносяться : у вигляді тупої травми живота, субкапсулярного розриву селезінки - до категорії тяжких тілесних ушкоджень як таких, що викликали втрату органу;
закритого перелому правого стегна зі зміщенням уламків, закритого перелому лівого стегна зі зміщенням уламків, уламкового перелому лівої ліктьової кістки - до категорії середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад три тижні;
забитої рани тім`яної ділянки голови, синців верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітини - до категорії легких тілесних ушкоджень як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні.
Підсудний повністю визнав свою винуватість та показав, що незадовго до події злочину з батьківського будинку, де він фактично не проживав, сталася крадіжка. Сторонні особи вказали на винуватців, з - поміж яких назвали й ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_7 , якого він зустрів через 2-3 дні після події крадіжки і у якого просив допомоги в поверненні викраденого майна, пообіцяв поговорити з сином. Згодом батько ОСОБА_7 прийшов до нього та повідомив, що син заперечує причетність до крадіжки. 26 квітня 2013 р., ввечері, коли він, ОСОБА_8 , вигулював собаку, побачив, що в помешканні, де проживає ОСОБА_9 , горить світло. Він зайшов до квартири. Там був лише ОСОБА_10 . Між ними відбулася розмова з приводу викраденого майна. ОСОБА_9 заперечував свою винуватість. Це його розлютило, бо при цьому він пригадав накопичені образи з приводу минулих подій, пов`язаних з його пораненням в присутності ОСОБА_7 , за яке ніхто не поніс покарання. Тоді він почав бити ОСОБА_11 по різних частинах тіла, завдаючи ударів в шию, голову, живіт - спочатку рукою, а потім тим, що схопив, - це, начебто, було бильце від кресла. При цьому потерпілий падав в крісло, підводився і знову падав. Він усвідомлював, які наслідки можуть настати, але не бажав саме тих, які настали. Побивши ОСОБА_11 , повернувся додому. Наступного дня до нього дійшли слухи, що потерпілого відвезли до лікарні. Він злякався покарання і залишив місце проживання. Потім правоохоронні органи його розшукали й затримали.
Керуючись ч.3 ст. 349 КПК України та враховуючи думку учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин, які ніким не оспорюються, попередньо роз`яснивши наслідки не дослідження доказів, та дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило втрату органу та його функцій.
Так, обвинувачений, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, на грунті особистої неприязні, наніс потерпілому тілесні ушкодження, що спричинило втрату органу - селезінки. При цьому його умисел був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, тож відповідальність настає за наслідками дій - за фактичне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.
Суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає покаранню за вчинений злочин.
Призначаючи йому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України.
При цьому суд враховує, що злочин, який вчинив ОСОБА_5 , є умисним, тяжким, доведеним до кінця.
Дані про обвинуваченого свідчать про те, що він є особою немолодого передпенсійного віку досягнув 57 років, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має дружину пенсіонерку, виховав трьох дітей. За час перебування під вартою порушень режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, неконфліктний, ввічливий, про що свідчить характеристика Кіровоградської установи виконання покарань.
Обвинувачений усвідомив свою провину, щиро кається, приніс вибачення потерпілому. Останній претензій до нього не має та просить не позбавляти волі обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд також визнає його стан здоров`я: він має ряд захворювань, з - поміж яких хронічні, в зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку та отримує симптоматичне лікування.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Дотримуючись засад індивідуалізації покарання, передбачених ст. 65 КК України, враховуючи мету покарання, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, та з огляду на дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, усвідомлення ним своєї відповідальності, наявної можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 може бути призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.
Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого на користь закладу охорони здоров`я на суму 9 729 грн. 31 коп., який визнано обвинуваченим, відповідно до ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню повністю.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Речовий доказ акустична колонка, яка зберігається в Олександрійському РВ УМВС (на даний час - Олександрійському районному відділенні поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області), необхідно повернути потерпілому ОСОБА_4 за належністю.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта суд покладає на обвинуваченого в розмірі 195 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 374 , 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три ) роки та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До строку відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 2 травня 2015 р. по 18 грудня 2015 р., тобто 231 день.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на суму 195 грн. 60 коп. ( сто дев`яносто п`ять гривень шістдесят копійок).
Речовий доказ - акустичну колонку, яка зберігається в Олександрійському РВ УМВС (на даний час - Олександрійському районному відділенні поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області), - повернути потерпілому ОСОБА_4 за належністю.
Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі судового засідання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку .
Вирок набирає законної сили, якщо жодна із сторін судового провадження протягом зазначеного строку не подасть апеляційну скаргу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя