Справа № 368/2195/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/152/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 02.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника
Кагарлицької ВК № 115 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 25.12.2015 року, якою ОСОБА_7 невідбуту за вироком Макарівського районного суду Київської області від 03.04.2014 року частину строку основного покарання 3 роки 3 місяці 9 днів у виді позбавлення волі замінено на 3 роки 3 місяці 9 днів обмеження волі.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 станом на 03.12.2015 року відбув 1/3 частину строку покарання, став на шлях виправлення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що він сумлінно працював відбуваючи покарання, однак змоги заробити більше грошей не мав можливості, а враховуючи обов`язкові відрахування адміністрації установи з заробітку, на відшкодування моральної шкоди коштів не залишилося, а тому, суд вважав, що відносно нього, може бути застосовано ст. 82 КК України, відносно основного покарання у виді позбавлення волі. На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід замінити невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі.

В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції змінити, замінити невідбуту частину основного покарання більш м`яким, а саме виправними роботами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не згоден з рішенням суду першої інстанції в частині обрання виду заміненого йому покарання, і вважає оскаржувану ухвалу неправомірною та необґрунтованою. На думку засудженого, суд першої інстанції, розглядаючи його клопотання був однобічний. Суд, приймаючи рішення, не чим не аргументував його, у частині не задоволення його клопотання та клопотання трудового колективу, щодо заміни невідбутої частини основного покарання виправними роботами. Суд не прийняв до уваги, те що він одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, представника Кагарлицької ВК № 115 ОСОБА_8 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Макарівського районного суду Київської області від 03.04.2014 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є необережним тяжким.

Початок відбуття покарання - 03.04.2014.

Станом на 03.12.2015 ОСОБА_7 відбув 1/3 строку призначеного вироком суду.

За час відбування покарання, засуджений характеризується позитивно, працевлаштований, заходи виховного впливу відвідує регулярно, реагує на них правильно, за час відбування покарання п`ять разів заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, дисциплінарних стягнень не має.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо можливості заміни основного покарання у виді позбавлення волі, на більш м`яке обмеження волі.

Доводи апеляційної скарги про необхідність заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого, тяжкість вчиненого ним злочину та строк невідбутого покарання - більше 3 років, така заміна призначеного покарання на виправні роботи буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 25.12.2015 року, якою ОСОБА_7 невідбуту за вироком Макарівського районного суду Київської області від 03.04.2014 року частину строку основного покарання 3 роки 3 місяці 9 днів у виді позбавлення волі замінено на 3 роки 3 місяці 9 днів обмеження волі- залишити без змін.

Головуючий:

Судді :