Провадження №1-кп/523/221/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016 року Суворовський районий суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Красні Окни Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 17.04.2013 року Фрунзовським районним судом Одеської області за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Красні Окни Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
17.03.2014 року приблизно о 21.30 год. ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість, за попередньою змовою та розподіливши ролі з ОСОБА_7 , маючи протиправний, корисливий умисел на викрадення чужого майна, заходячись біля будинку №4 по вул. Марсельська в м. Одесі, підійшли до потерпілої ОСОБА_5 та застосували до останньої фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в тому, що ОСОБА_7 наніс декілька ударів електричним пристроєм (шокером) в область голови, а саме в затилочну частину, а ОСОБА_6 в цей час вирвав з її рук жіночу сумку чорного кольору, в якій на той момент знаходилось: мобільний телефон вартістю 1349 грн. і грошові кошти у розмірі 1600 грн., та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №644 від 02.04.2014 року у гр. ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці правого плеча, термічний опік шкіри верхньої повіки правого ока першого ступеня. Наявні пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися, так і від ударів об тупі тверді предмети при падінні. Заподіяння опіку шкіри верхньої повіки правого ока (проявилося на момент первинного огляду офтальмологом ОКЛ у вигляді ділянок гіперемії шкіри) типово для дії тупих твердих предметів, проте при заподіянні електрошокера можливе утворення електрометок, які за своїми зовнішніми ознаками можуть нагадувати садини або ділянки гіперемії (почервоніння) шкіри. Таким чином, не виключено, що дані пошкодження утворилися в результаті застосування електрошокера, що виключає можливість їх утворення в результаті падіння. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр. ОСОБА_5 в лікувальний заклад, і таким чином, могли бути заподіяні 17.03.2014 року. Зазначені пошкодження не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.5 і 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, підтвердили у своїх показаннях сутність пред`явленого їм обвинувачення. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що у скоєному розкаюються, матеріальні збитки потерпілій відшкодували в повному обсязі, а саме по одній тисячі доларів США кожен. Просять надати їм останній шанс та не позбавляти свободи.

Так як обвинувачені свою вину визнали повністю, підтвердивши обставини скоєного злочину, погодились на спрощену форму судового розгляду, а саме просили не досліджувати докази які ніхто не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої раз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясував думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому допитавши потерпілу щодо матеріальних претензій та міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини справи та пояснила, що матеріальних претензій вона не має, оскільки обвинувачені відшкодували їй по 1000 доларів США кожен. Щодо міри покарання, то вважає можливим надати їм ще один шанс та не позбавляти їх свободи.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані:

-по ст.186 ч.2 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та вина їх доказана повністю.
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, згідно ст.65 КК України враховує тяжкість скоєного злочину, особи винного, який має не зняту та не погашену судимість та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання своєї провини та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Також, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризувався за місцем реєстрації (а.с. 56), та думка потерпілої, яка просила на позбавляти його свободи та надати ОСОБА_6 останній шанс.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, згідно ст.65 КК України враховує тяжкість скоєного злочину, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання своєї провини, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Також, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризувався за місцем реєстрації (а.с. 54), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2008 року (а.с. 53) та думка потерпілої, яка просила на позбавляти його свободи та надати ОСОБА_7 останній шанс.
За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе без ізоляції їх від суспільства, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Речові докази по справі, а саме: чорну жіночу сумку, мобільний телефон, гаманець червоного кольору та шкіряний чехол чорного кольору, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 18.03.2014 року та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати повернутими за належністю.

Речові докази по справі, а саме: електричний пристрій (шокер), марки «Polise 20000 KV BL 1101», долучені до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 18.03.2014 року та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів, - знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання та встановити іспитовий строк на три роки.

Відповідно до ст.76 п.2,3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання та встановити іспитовий строк на три роки.

Відповідно до ст.76 п.2,3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міра запобіжного заходу відносно обвинувачених не обиралась, тому скасуванню не підлягає.

Речові докази по справі, а саме: чорну жіночу сумку, мобільний телефон, гаманець червоного кольору та шкіряний чехол чорного кольору, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 18.03.2014 року та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати повернутими за належністю.

Речові докази по справі, а саме: електричний пристрій (шокер), марки «Polise 20000 KV BL 1101», долучені до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 18.03.2014 року та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: