Провадження № 1-в/537/453/2015
Справа № 537/4192/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження смт.Диканька Диканського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживав: АДРЕСА_2 , судимого:
05.02.1987 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 142 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 17.11.1992 року по відбуттю покарання;
26.07.1995 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.81, 14 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11.05.1998 року по відбуттю покарання ;
04.03.1999 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.17,140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 30.07.1999 року по відбуттю покарання;
10.05.2000 року Київським районним судом м.Полтави за ст.17, 81 ч.3, 44 КК України, до 1 року позбавлення волі, звільнений 06.01.2001 року по відбуттю покарання;
15.10.2001 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 27.06.2002 року по відбуттю покарання;
10.11.2005 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.309, 69 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 26.12.2005 року по відбуттю покарання;
29.08.2006 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 26.01.2008 року умовно-достроково на 5 місяців 27 днів;
02.04.2009 року Октябрським районним судом м.Полтави за за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, 70, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
13.05.2009 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.02.2012 року по відбуттю покарання;
07.05.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.15 ч.2 ст.185. ч.2 ст.185, 70 КК України до 5 місяців арешту.
07.06.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, 70 ч.4 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
11.06.2013 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.309, 69, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі ;
20.06.2013 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ст.15 ч.3, ст.185 ч.2, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.04.2014 року по відбуттю покарання;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений 17.11.2014 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 06.01.2015 року.
Під час перебування в Полтаському слідчому ізоляторі засуджений характеризується задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
До Кременчуцької виправної колонії прибув 23.01.2015 року.
За час відбування покарання характеризується незадовільно, не дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, має два стягнення, оголошені правами начальника відділення, стягнення не зняті та не погашені. Заохочень не має. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Зовні охайний, спальне місце тримає в чистоті. Позову не має. Бажання працювати не проявляє. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. До ради колективу засуджених становиться задовільно. Стан здоров`я задовільний. За характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Участь у суспільному житті колективу засуджених відділення не приймає, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Вину своє визнає.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. . Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, у разі , якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень засудженого, представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за умисний злочин, вчинений до погашення чи зняття судимості за умисний злочин, за який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого, який заяву підтримав, представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому прохають в задоволенні його заяви про умовно-дострокові звільнення від відбування покарання відмовити, думку прокурора про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання , вважає за необхідне в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити, оскільки своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд,-
постановив:
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя