Справа № 369/6129/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1045/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 30.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

секретаря судових засідань ОСОБА_12

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_13 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року про повернення обвинувального акта, складеного в кримінальному провадженні № 0000327 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бєлград, Сербія, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч. 1 ст. 135 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочину, передбачено ст.287 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України, повернуто прокурору Київської області для усунення недоліків, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить в собі належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а зазначені лише встановлені слідчим під час досудового розслідування фактичні обставини, а також міститься посилання на достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України. Таким чином, на переконання місцевого суду, прокурором фактично не висунуто обвинувачення підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні відповідних злочинів, що порушує їх право на захист та унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить скасувати ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Свої апеляційні вимоги представник потерпілої мотивує тим, що висновки суду першої інстанції є надуманими і не відповідають матеріалам провадження, оскільки в обвинувальному акті міститься виклад обвинувачення щодо обох обвинувачених, вказано чим підтверджується обвинувачення, і зазначено в чому саме виразилися протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з посиланням на відповідні статті кримінального закону.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду від 24 липня 2015 року - скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України. Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. На переконання апелянта, формулювання обвинувачення це словесне посилання на кримінально-правові норми, відображені у формулі кваліфікації, що закріплено у складених процесуальних документах відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в тому числі і в обвинувальному акті. Окрім того, прокурор зазначає, що захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 не заперечував проти призначення провадження до розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_14 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки вважає висновки суду першої інстанції, зазначені в ухвалі, законними та обґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, представника потерпілої та потерпілої, які підтримали подані апеляційні скарги, доводи обвинувачених та захисника, які заперечили проти поданих апеляційних скарг, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року, постановленої за результатами підготовчого судового засідання, підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурору, на переконання місцевого суду, є порушення органом досудового слідства вимог статті 291 КПК України при його складенні.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта, складеного слідчим відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області та затвердженого прокурором відділу прокуратури Київської області 25 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1, а.с. 2-8), вимогам статті 291 КПК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта від 25 червня 2014 року, складеного відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ньому є посилання на достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України, при цьому, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація злочинів. Однак, в даному обвинувальному акті повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження з огляду на вимоги ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акта, складеного щодо ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 до прокуратури Київської області та про безпідставність поданих прокурором та представником потерпілої апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000327, складеного відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прокурору Київської області залишити без змін.

Судді:
_________________ __________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4