Справа № 197/342/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/173/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю :
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 , та його представника адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровській області, громадянина України, українця, працює слюсарем ПП «Промспецбуд» , не одруженого з середньою освітою, раніше судимого 20.12.2010 р. за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки і 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.. ст.. 75 , 104 КК України іспитовим строком на 1 р.і6 місяців , 23.06.2011 р. ч.2 ст. 185 , ст.. 71 КК України на 3 р. і 7 місяців позбавлення волі , 22.05.2013 р. за ч.1 ст. 309 , ст..71 КК України на 2 роки обмеження волі , , звільнений 16.06.2014 р. по ЗУ «Про амністію в 2014 році» , проживаючого АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого офіційно , навчається МЦППВ 3 курс , не одруженого , освіта середня, раніше не судимий, проживаючого АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.186 КК України , суд , -
На підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Широківського районного суду ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2015 року, потерпілий ОСОБА_7 , та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримав письмове клопотання , яке було здане до суду 19.11.2015 року , про наступне:
Своє клопотання потерпілий ОСОБА_7 , та його представник адвокат ОСОБА_8 в мотивувальній частині клопотання обґрунтував наступним:
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є моїм онуком, тобто близьким родичем потерпілого (п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.12.2014 року працював у мене, а саме здійснював заміну декількох шиферин на даху будинку за що я обіцяв заплатити гроші. Вказану роботу, ОСОБА_5 повинен був закінчити 31.12.2014 р.. Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 був найманим працівником у нього.
Проте, згідно п. 3 ч. 1 ст. 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 (крадіжка, крім краадіжки, вчиненої організованою групою)., статтею 186 (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), статтею 189 (вимагання, крім вимагання, вчиненого організованою групою, а також: поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи), статтею 190 (шахрайство, крім шахрайства, вчиненого організованою групою), статтею 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам), статтею 192 (заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживанням довірою), частинами першою або другою статті 289 (незаконне заволодіння транспортним засобом без особливо обтяжуючих обставин), статтею 357 (викрадення,привласнення,вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження) Кримінального кодексу України - якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також: особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов 'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти закриття кримінального провадження не заперечував.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і його адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання потерпілого ОСОБА_7 ..
Суд, вислухавши клопотання потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката про закриття кримінального провадження, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та його адвоката, які підтримали клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення клопотання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, та застосування до них норм права.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31 грудня 2014 року приблизно о 04 годині 30 хвилин , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , групою осіб , діючи умисно та з корисливих мотивів , маючи намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном з проникненням в житло , шляхом вільного доступу проникли в житловий будинок який знаходиться за адресою по АДРЕСА_3 що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де з кімнати житлового будинку відкрито викрали паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти у розмірі 200 гривень , та банківську картку «Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_7 , на рахунку якої знаходились кошти останнього в розмірі 4000 грн.. Після чого , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли , та розпорядились викраденим майном на свій розсуд , а також скориставшись викраденою банківською карткою «Банк Аваль» , та зняли з рахунку грошові кошти в розмірі 4000 грн. , та привласнили їх собі , чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4.200 гивень .
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинений повторно , поєднаний з проникненням в житло , за попередньою змовою групою осіб .
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з проникненням в житло , за попередньою змовою групою осіб .
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з проникненням в житло , за попередньою змовою групою осіб , ОСОБА_4 повторно .
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 (крадіжка, крім краадіжки, вчиненої організованою групою)., статтею 186 (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), статтею 189 (вимагання, крім вимагання, вчиненого організованою групою, а також: поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи), статтею 190 (шахрайство, крім шахрайства, вчиненого організованою групою), статтею 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам), статтею 192 (заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживанням довірою), частинами першою або другою статті 289 (незаконне заволодіння транспортним засобом без особливо обтяжуючих обставин), статтею 357 (викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження) Кримінального кодексу України - якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Отже, кримінальне провадження у своїй основі є діяльністю публічною (офіційною).
Засада публічності (ст. 25 КПК) зобов`язує прокурора, слідчого у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Досить значним за обсягом винятком із цього загального правила, який визначається засадою диспозитивності (ст. 26 КПК), є кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення, і відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Слід зазначити, що наведений у ст. 477 КПК України перелік кримінальних правопорушень, щодо яких можливе кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, є вичерпним.
Та обставина, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється щодо значно меншого обсягу кримінальних правопорушень, ніж у формі державного обвинувачення, не дає жодних підстав для применшення його значення у кримінальному провадженні загалом.
По-перше, на нього, як і на кримінальне провадження у формі державного обвинувачення, поширюються загальні завдання кримінального провадження (ст. 2 КПК).
По-друге, перелік кримінальних правопорушень, щодо яких можливе кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, передбачає понад 50 складів кримінальних правопорушень, більшість яких належать до правопорушень середньої тяжкості, а деякі - до тяжких.
В інтересах можливого відновлення і збереження подружніх, сімейних та інших близьких родинних стосунків законодавець відповідно у п.п. 2 і 3 ст. 477 КПК України передбачив для потерпілого можливість вибору стосовно подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, якщо воно вчинене його дружиною (чоловіком), іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого.
Коло близьких родичів та членів сім`ї зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також: особи, які спільно проживають, пов`язані с чільним побутом і мають взаємні права та обов 'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Факт того, що потерпілий ОСОБА_7 є дідом обвинуваченого ОСОБА_4 , та те, що ОСОБА_5 був найманим працівником у потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується наступними доказами:
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 19 листопада 1982 року , з якого видно, що батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_7 .
- свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , НОМЕР_3 , копією рішення суду від 13.12.1999 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в якому зазначено дівоче прізвище ОСОБА_12 , та що мають від шлюбу сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
-свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 видане 22.06.2000 р. ОСОБА_14 уклав шлюб з ОСОБА_11 , прізвище дружини Компанець.
-копією паспорта на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розділі особливі відмітки зазначено сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- трудовою угодою від 27.12.2014 року між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та найманим працівником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналіз вищевказаних документів підтверджує той факт, що потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дідом обвинуваченого ОСОБА_4 , а останній відповідно його внук , та те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був найманим працівником у потерпілого ОСОБА_7 , найманий робітник це фізична особа, яка виконує роботу за наймом, уклала письмовий трудовий договір , за якою вона одержує обговорену при найманні оплату готівкою або в натуральному вигляді.
Отже, заява потерпілого а.с. 42 т.1, як правило, є єдиним законним приводом для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Отримавши заяву потерпілого (або його законного представника) про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного в ст. 477 КПК, слідчий, прокурор зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування.
Визначальним для кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є положення ч. 4 ст. 22 КПК про те, що у випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися (крім самого прокурора) слідчим за погодженням з прокурором.
Заява потерпілого про кримінальне правопорушення передбачає лише як законний привід для початку досудового розслідування, а з процесуальних документів, які містять формулювання відповідно підозри і обвинувачення, передбачає лише загальні для кримінального провадження письмове повідомлення про підозру (ст. 277) та обвинувальний акт (ст. 291).
Як і в кримінальному провадженні з державною формою обвинувачення, у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення потерпілий має процесуальні права та обов`язки, передбачені статтями 56, 57 КПК, і може користуватися допомогою представника (ст. 58 КПК) і законного представника (ст. 59 КПК).
Проте, важливою особливістю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом виноситься ухвала про закриття кримінального провадження, якщо обставини, передбачені п.п. 5,6 чи 7 ч. 1 ст. 284 КПК України виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 186 КК України, п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 7 ч. 1 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження за ч. 3 ст. 186 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 31.12.2014 року відносно громадянина України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено ч. 3 ст. 186 КК України, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1 .