ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2015 року Московський районний суд м.Харкова у складі : головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002770 від 13 червня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, українцю, не працюючому, не одруженому, раніше судимому: 1) 22.01.1999 Московським районним судом міста Харкова за ст. 94, 100, 106, ч. 1 ст. 42 КК України до 11 років позбавленням волі; 2) 07.07.2010 Червоно - заводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України , -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Родинське . Донецької області, громадянину України, українцю, не працюючому, не одруженому, раніше в силу ст. 89 КК України не судимому; зареєстрованому: АДРЕСА_2 , фактично мешкаю чому за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ :

11.06.2015 року, у період часу з 14:30 год. по 17:00 год., ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням на територію огородженої присадибної ділянки, яку потерпілий ОСОБА_6 використовував для зберігання побутових речей, з корисливих мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою наживи та заволодіння майном, належним ОСОБА_6 , переліз через дерев`яну огорожу домоволодіння, в якому мешкає останній, за адресою: АДРЕСА_4 , після чого відкривши зсередини хвіртку, впустив на огороджену територію ОСОБА_5 , з яким вони направилися до місця, де була розташована металева ванна, на відстані близько 15-20 метрів від хвіртки, під дерев`яною огорожею з правого боку. Дійшовши до вказаного місця та впевнившись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , таємно від оточуючих вчинив крадіжку металевої ванни, розміром 1500x700x400 мм, вітчизняного виробництва, з нашаруванням фарби білого кольору, в задовільному стані, на всій поверхні металу є пошкодження у вигляді іржі, вартістю 487, 00 грн. Після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що дійсно сталося так , що він не мав грошей та вирішив скоїти крадіжку. Він був знайомий з потерпілим ОСОБА_6 , який у розмові якось розповідав що на подвір`ї двора , де він проживає зберігається металева ванна. 11 червня 2015 року він зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_8 , з яким домовилися піти до ОСОБА_9 . Коли вони постукали у хвіртку , ніхто не відгукнувся, тоді ОСОБА_10 , впевнившись , що за його діями ніхто не спостерігає , переліз через дерев`яну огорожу та відкрив зсередини хвіртку ОСОБА_8 . Разом за ОСОБА_8 вони винесли металеву ванну з подвір`я та на таксі відвезли її у пункт прийому металу. Гроші за ванну витратили на свій розсуд. Вказав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним злочину вірно відображені. У вчиненому щиро кається, обіцяє у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду дав пояснення , аналогічні поясненням ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у судовому засіданні обставини , викладені у обвинувальному акті та обвинуваченими у судовому засіданні. Доповнив суду , що територія присадибної ділянки до його будинку огороджена з усіх сторін , вільного доступу до неї немає. Вхід тільки через хвіртку, яка зачиняється на запор. Огороджену територію він використовує для зберігання різного роду побутових речей, де зберігав і металеву ванну.

Оцінюючи показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив вчиненого, підстав для самообмови судом не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій обвинувачених та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинувачених, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім письмових доказів та даних, що характеризують особу обвинувачених . При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повність, їх дії кваліфіковані вірно за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченим , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законодавцем віднесений до тяжкого злочину ; особу винних , обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий , не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

ОСОБА_11 у відповідності до ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, негативно характеризується за містом проживання.

Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 обставину , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину . Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, з врахуванням конкретних обставин справи, щирого каяття обвинувачених , які запевняють, що більше ніколи злочинів вчиняти не будуть, ставлення потерпілого, який висловився про недоцільність призначення винним суворого покарання, відсутність майнових претензій, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 можливе без відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з встановленням обмежень згідно ст.76 КК України , оскільки таке покарання не буде порушувати принципи законності, обґрунтованості і справедливості, а стане необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинувачених.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був обраний ухвалою Московського районного суду від 26 червня 2015 року у вигляді особистого зобов`язання. Оскільки обвинувачені не переховуваються від суду, не перешкоджають кримінальному провадженню, суд не вбачає підстав для обрання відносно них більш суворого запобіжного заходу та до набрання вироком законної сили вважає за доцільне залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя