Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/1674/15
Категорія: ч.2 ст. 121 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України
17.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0014577 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України є таким, що не має судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 25.10.2014 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , та вживаючи алкогольні напої разом зі знайомим ОСОБА_9 , приблизно о 16 години 20 хвилин запідозрив ОСОБА_9 у скоєнні крадіжки ножа, у зв`язку з чим між останніми відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виникли неприязні відносини до останнього.

В подальшому ОСОБА_10 зізнався у крадіжці та повернув ніж, однак в результаті таких його дій, пов`язаних з викраденням ножа, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свої злочинні наміри, 25.10.2014, приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці ніж, наніс ним удар в область живота ОСОБА_9 , заподіявши останньомутілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після цього, каретою швидкої медичної допомоги, ОСОБА_9 був доставлений до Київської міської клінічної лікарні, де, незважаючи на надану медичну допомогу, 26.10.2014 приблизно о 05 годині 20 хвилин, потерпілий ОСОБА_9 помер.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не були враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, оскільки потерпілим була скоєна крадіжка речей, що призвело до скоєння злочину внаслідок образи, що він надавав першу медичну допомогу ОСОБА_8 до приїзду швидкої, яку сам же і викликав, допомагав транспортувати потерпілого до карети швидкої допомоги, що з боку потерпілої сторони до нього немає жодних претензій, що він щиросердно зізнався у скоєнні злочину, має позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебував.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

При перевірці кримінальної справи, будь-яких порушень кримінально-процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин, що впливають на відповідальність і в межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України.

При цьому, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу винного, який згідно ст.89 КК України є таким, що не має судимості, не одружений, не працює, його стан здоров`я, часткове визнання вини, характеристику, обставини скоєння злочину, а також те, щозбитки потерпілій не відшкодовано, думку потерпілої щодо міри покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та призначив покарання у виді позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується.

Що стосується посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що судом першої інстанції не враховано його щиросердне зізнання у вчиненні злочину, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не враховано дану обставину при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки обвинувачений в суді першої інстанції свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, визнав частково, що і було враховано судом, а щире каяття, передбачає визнання особою факту вчинення злочину та відверте визнання своєї провини у вчиненому злочині.

Посилання обвинуваченого на те, що судом першої інстанції не враховано обставини вчинення злочину, та дані про його особу, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції зазначені дані врахував, в тому числі і ті, на які є посилання у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 , надав їм правову оцінку і призначив таке покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для скасування вироку, обвинуваченим ОСОБА_8 до апеляційного суду не надано.

Підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, а саме застосування ст. 69, КК України, як про це просить в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 ч.1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2015, щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: