Справа № 11-1075/11 Категорія: 20
Головуючий у суді 1-ї інстанції каленяк Р.А.
Доповідач : Аліфанов Ю.Б. КОПІЯ.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду

Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Аліфанова Ю.Б.,

суддів: Пікановського Б.В., Старинця Ю.В.,

за участю прокурора: Кузьмина С.В.,

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

засуджених: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула 29 вересня 2011 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4, потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_3 на вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.07.2011 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимий, засуджений

за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на два роки та покладено обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

не судимий, засуджений

за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на два роки та покладено обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

судимий 31.05.2010 року Замостянським

районним судом м. Вінниці за ч.1 ст.296 КК України

на один рік обмеження волі з застосуванням ст.75

КК України з іспитовим терміном на один рік,

засуджений

за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на два роки та покладено обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.05.2010 року, ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на два роки та покладено обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_6 солідарно із засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 132 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судові витрати в розмірі 300 грн. 48 коп.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за попередньою змовою, 15.12.2009 р., біля 3 год. ночі, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, пішли до офісу фірми КвікНет, що розташований в приміщенні ЖЕКу Добробут плюс по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спробували відкрити вхідні двері. Тим часом, ОСОБА_4 перейшов на протилежний бік вулиці, де стояв та спостерігав, щоб ніхто зі сторонніх не виявив їх злочинну діяльність. ОСОБА_3 та ОСОБА_5, реалізуючи свій протиправний намір та з метою доведення його до кінця, разом прикладаючи фізичну силу, декілька раз руками смикнув нижню частину дверей, внаслідок чого в нижній частині дверей утворився невеликий отвір. ОСОБА_3 через отвір проник до приміщення ЖЕКу, де в подальшому зі стенду, який розташований в коридорі біля вхідних дверей, взяв ключ від приміщення офісу фірми КвікНет і відчинив ним двері. Увійшовши до офісу, ОСОБА_3 з приміщення офісу викрав гроші в сумі 960 грн., після чого через отвір в дверях виліз на вулицю. В подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_4 і разом з ним направились до першого підїзду будинку №46 по вул. Ватутіна, де розділили викрадені ними гроші по 320 грн. кожному. Таким чином підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали приватному підприємцю ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 960 грн.

На даний вирок суду засуджений ОСОБА_4 подав апеляцію, у якій, просить вирок суду змінити і виправдати його за ч.3 ст.185 КК України за відсутністю у його діях складу злочину, посилається на те, що судом істотно порушено вимоги кримінально-процесуального закону, неправильно застосовано кримінальний закон.

Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_6 в апеляції просить вирок суду скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність судового слідства, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особам засуджений внаслідок мякості, та направити справу на новий судовий розгляд.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону, перекваліфікувати дії ОСОБА_3 на ст.356 КК України, та призначити йому мінімальне покарання за цією статтею.

Засуджений ОСОБА_3 у своїй апеляції посилається на ті ж доводи, що і його захисник, просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії на ст.356 КК України, та призначити йому мінімальне покарання за цією статтею.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора Кузьмина С.В., який вважає вирок законним та обґрунтованим, пояснення засудженого ОСОБА_4 та виступ його адвоката ОСОБА_1, які просили справу щодо ОСОБА_4 закрити, посилаючись на доводи наведені в апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_2, які просили вирок змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_3 на ст.356КК України, пояснення засудженого ОСОБА_5. який вважає вирок законним і справедливим і просив залишити його без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, при обставинах викладених у вироку є обґрунтованим та підтверджується сукупністю доказів зібраних досудовим слідством та перевірених у суді.

Так, на досудовому слідстві і в судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 визнав, що 15.12.2009 року, він за попередньою змовою з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з метою викрадення грошей, пішли до офісу фірми по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, де він з ОСОБА_5 проникли в приміщення офісу шляхом пошкодження дверей, звідки викрали гроші в сумі 960 грн., а ОСОБА_4 перейшов на інший бік вулиці і стояв на сторожі, викрадені гроші вони поділили порівно на трьох по 320 грн.

Засуджений ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні дав аналогічні показання і підтвердив, що він за попередньою змовою з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прийшли до приміщення офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, де він з ОСОБА_3 проникли у вказаний офіс, шляхом пошкодження дверей, звідки викрали гроші, а ОСОБА_4 в цей час перейшов на інший бік вулиці і стояв на сторожі, вказані гроші вони поділили порівну на трьох по 320 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що 15.12.2009 року о 10 год. 20 хв. на його мобільний телефон зателефонував свідок ОСОБА_8 та повідомив, що зламані вхідні двері в офісі. При огляді приміщення складу він виявив відсутність грошей у сумі 900 грн., двох переносних радіостанцій Кобра, вартістю 1400 грн., мереженого адаптеру від компютера Реал Тек, вартістю 60 грн. Потім він викликав міліцію.

Сідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що він 15.12.2009 року прийшов до офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, де виявив, що двері пошкодженні і відразу подзвонив ОСОБА_6, який потім викликав працівників міліції.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 в суді пояснили, що 16.12.2009 року вони були присутні в якості понятих при добровільній видачі грошей ОСОБА_5 в сумі 308 грн. працівникам міліції.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в суді пояснила, що 16.12.2009 року о 18 год. вони були присутніми в якості понятих при добровільній видачі грошей ОСОБА_4 в сумі 200 грн. працівникам міліції.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 в суді пояснили, що 16.12.2009 року о 18 год. вони були присутні в якості понятих при добровільній видачі грошей ОСОБА_3 в сумі 320 грн. працівникам міліції.

Крім того, вина засуджених також підтверджується протоколом добровільної видачі від 16.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_5 добровільно видав працівникам міліції гроші в сумі 320 грн., які з його слів він викрав разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з приміщення офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці.

Протоколом добровільної видачі від 16.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції гроші в сумі 308 грн., які з його слів він викрав разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з приміщення офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці.

Протоколом добровільної видачі від 16.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам міліції гроші в сумі 200 грн., які з його слів він викрав разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приміщення офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_5 в ході якого він підтвердив, що за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вчинили крадіжку грошей в сумі 960 грн. з приміщення по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, при цьому він з ОСОБА_3 зламували двері та проникали в приміщення, а ОСОБА_4 стояв на сторожі.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_3 в ході якого він підтвердив, що за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили крадіжку грошей в сумі 960 грн. з приміщення по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, при цьому він з ОСОБА_5 зламували двері та проникали в приміщення, а ОСОБА_4 стояв на сторожі.

Протоколом огляду речового доказу від 21.01.2010 року.

Доводи апеляції засудженого ОСОБА_4 про те, що він добровільно відмовився від вчинення злочину, а тому в його діях немає складу злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, а також на відсутність між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_5 попередньої змови на вчинення крадіжки, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими що суперечать матеріалам справи, а саме: показам в судовому засіданні засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_5, потерпілого, свідків, протоколу добровільної видачі грошей від 16.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам міліції гроші в сумі 200 грн., які з його слів він викрав разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приміщення офісу по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці, протоколами відтворення обстановки та обставин події.

Зокрема, в ході досудового та судового слідства ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 не заперечували ту обставину, що втрьох прийшли до приміщення по вул. Ватутіна, 44 в м. Вінниці з метою вчинення крадіжки. Не заперечували вони і ту обставину, що гроші в сумі 960 грн. вони поділили порівну між собою, всі знали про походження цих грошей, а тому суд першої інстанції обґрунтовано розцінив критично невизнання вини засудженим ОСОБА_4 як спосіб захисту і бажання уникнути від відповідальності за вчинений злочин.

Дії ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 вірно кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення.

Доводи апеляцій адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 і засудженого ОСОБА_3 про те, що в діях останнього є склад злочину, передбаченого ст.356 КК України, а не ст.185 ч.3 КК України спростовуються матеріалами справи.

Так, засуджений ОСОБА_3М в судовому засіданні частково визнав свою вину в тій частині, що він за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 викрали з приміщення офісу фірми КвікНет 960 грн., викрадені гроші вони поділили між собою порівно на трьох по 320 грн., заперечивши категорично факт викрадення з приміщення офісу фірми КвікНет мережевого адаптеру вартістю 60 грн. та двох переносних радіостанцій Кобра вартістю 1400 грн.

Тому суд оцінивши матеріали справи в їх сукупності, належним чином дійшов висновку про те, що дії засуджених були направлені саме на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а не самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянами (самоуправство).

Суд прийшов до вірного висновку про необхідність виключення з обвинувачення крадіжки адаптера та двох переносних радіостанцій Кобрапро що навів у вироку відповідні обґрунтування, з якими погоджується колегія суддів, а тому вважає доводи апеляції потерпілого в цій частині хибними.

Також, виходячи з наведеного та наданих на його підтвердження потерпілим-цивільним позивачем доказів, судом вірно вирішений цивільний позов .

При обранні засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 покарання суд дотримався вимог ст.65 КК України і врахував тяжкість вчиненого злочину, особи підсудних, відсутність помякшуючих і обтяжуючих їх покарання обставин.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше судимий, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 раніше не судимі, на диспансерному наркологічному та психіатричному обліку засуджені не перебувають, мають постійне місце проживання, їх процесуальну поведінку та характеристики, а тому дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання засуджених можливе без ізоляції їх від суспільства і звільнив від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням передбачених законом обовязків.

Таким чином суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини, вірно кваліфікував дії засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та призначив їм покарання з дотриманням вимог закону та урахуванням всіх обставин справи, що впливають на вирішення цього питання.

Оскільки призначене кожному з засуджених покарання є необхідним і достатнім для їхнього виправлення та попередження нових злочинів, підстав для скасування вироку за мякістю призначеного засудженим покарання колегія суддів не вбачає, і доводи апеляції потерпілого ОСОБА_6 в цій частині є не обґрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд першої інстанції припустився помилки і, в порушення вимог ч.2 ст.93 КПК України, стягнув судові витрати солідарно, а не персонально з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного засудженого.

Колегія суддів вважає, що вирок в цій частині слід змінити і враховуючи ступінь вини кожного засудженого та їх майновий стан судові витрати слід стягнути наступним чином:

- з ОСОБА_3 125 гривень;

- з ОСОБА_4 50 гривень 48 копійок;

- з ОСОБА_5 125 гривень.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляції засудженого ОСОБА_4, потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 липня 2011 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в частині відшкодування судових витрат змінити, стягнувши на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Вінницькій області судові витрати з:

- ОСОБА_3 125 (сто двадцять пять) гривень;

- ОСОБА_4 50 ( пятдесят) гривень 48 копійок.

- ОСОБА_5 125 (сто двадцять пять) гривень;

В решті вирок залишити без змін.

Судді: підписи.

З оригіналом згідно:

Суддя: