28.08.2015 Єдиний унікальний № 371/1487/15-к
Провадження № 1-кс/371/173/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю заявника ОСОБА_2 ,

з секретарем ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу заявника ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000426 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України,
У С Т А Н О В И В :
Скарга на бездіяльність слідчого подана 26.08.2015, призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 26.08.2015.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Скарга подана в рамках кримінального провадження № 0000426, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 290 КК України 18 серпня 2015 року.
Скарга обґрунтована тими обставинами, що заявник є володільцем транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Bora 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 . На виконання ухвали слідчого судді від 21.08.2015 слідчий ОСОБА_4 здійснив тимчасове вилучення автомобіля. Питання про арешт вилученого майна не вирішувалося. На неодноразові звернення вилучене майно не повернуто. З огляду на вказаний факт, заявник просив визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000426, зобов`язати слідчого повернути йому тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Bora 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги. Надав пояснення, з яких слідує, що автомобіль, володільцем якого він являється, був тимчасового затриманий 18 серпня 2015 року і перебував на штрафному майданчику. Слідчий ОСОБА_6 після надання слідчим суддею тимчасового доступу до автомобіля 21.08.2015, коли автомобіль мав бути повернутий, вилучив у нього автомобіль, не склавши та не вручивши документа, що підтверджує таке вилучення. Зі слів слідчого йому відомо, що експерт не оглянув автомобіль. На його звернення слідчий у поверненні майна відмовив, незважаючи на його запевнення про добровільне надання автомобіля експерту для огляду. Надаючи пояснення, вказав на інші протиправні дії слідчого: неприєднання наданих ним письмових доказів, відмову у вирішенні його клопотань.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінка наданих матеріалів та доводи заявника вказують на відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

За положеннями п. 1 ч. 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Встановлено, що 18 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 внесені відомості про кримінальне провадження за ст. 290 КК України. За виявленим фактом розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого вказаною статтею.
Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року слідчому СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000426 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, надано тимчасовий доступ до транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Bora 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_5 , перебуває у володінні ОСОБА_2 , та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , вирішено питання про надання можливості вилучення вказаного транспортного засобу.
Підставою для прийняття рішення став факт призначення у кримінальному провадженні трасологічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання чи піддавався знищенню, підробці або заміні ідентифікаційний номер кузова автомобіля «Volkswagen», моделі «Bora 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску та необхідність надання транспортного засобу для експертного дослідження.

На підставі прийнятого слідчим суддею рішення 21 серпня 2015 року слідчим ОСОБА_4 автомобіль було вилучено, володільцю надано опис вилученого майна, копія якого додана до скарги.

За ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Зокрема за ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Скарга вмотивована фактом неподання слідчим клопотання про арешт майна, володільцем якого є заявник, з огляду на ті обставини, що воно має статус тимчасово вилученого.

Такі обґрунтування не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України у взаємозв`язку з відповідними нормами ст. ст. 236, 237 КПК України показує, що тимчасово вилученим може вважатися лише майно, яке одержане в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 КПК України; обшуку; огляду. При цьому, речі, на вилучення яких під час обшуку дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими.

Вирішення питання про те, чи є майно, яке у той чи інший, передбачений законом спосіб потрапило до уповноваженої службової особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Цей висновок цілком узгоджується з положенням ч. 1 ст. 167 КПК України про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення.

Речі, документи, гроші, вилучені за розпорядженням слідчого судді, не є такими, що вилучені тимчасово, навіть якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Вилучивши таке майно, слідчий має виконати вимоги ст. 100 КПК України. Ставити питання про його арешт зайве.

Не є тимчасово вилученим майном речі та документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого в порядку тимчасового доступу до речей і документів.

Транспортний засіб, який перебуває у володінні заявника ОСОБА_2 , вилучений на підставі ухвали слідчого судді, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого в порядку тимчасового доступу до речей і документів.

Метою застосування інституту тимчасового доступу до речей і документів є одержання доказів фактичних даних, що містяться в речах і документах, для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна, яке повертається особі згідно положень ст. 169 КПК України.

З огляду на викладене слідчим суддею не встановлено факту бездіяльності слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

За наявності інших дій чи бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню, заявник вправі звернутись з окремою скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги та не може бути оскаржена.

Досліджені під час судового розгляду та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України обставини свідчать про необґрунтованість скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000426 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1