Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 1-212/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

з участю прокурора - Дзерина В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 22 березня 2011 року приблизно о 23 год. 00 хв., шляхом вільного доступу із вагона з причепом БДО-3, який знаходився на обєкті по капітальному ремонті моста на 61+938км. автодороги Мостиська-Самбір-Дрогобич (с.Нагуєвичі Дрогобицького району), таємно викрав дві ступиці коліс з вище вказаного вагона і який належить ВАТ «Західшляхбуд». Сума завданих збитків згідно акту товарознавчої оцінки встановлено, що вартість ступиці колеса станом на березень 2011 року становить 1100 гривень 00 копійок.

Досудовим слідством дії ОСОБА_1. кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підсудній ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині, визнав повністю, просить не викликати свідків і не досліджувати докази. У вчиненому щиро сердечно розкаюється, а тому просить суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду, вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи. Таким чином, суд, впевнившись у правильному розумінні підсуднім ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Проаналізувавши письмові докази справи, суд вважає, що дії підсуднього ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.. 15, ст. 185 ч. 1 КК України, так як він своїми умисними діями, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

При обранні виду і розміру покарання підсудньому ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться.

Враховуючи вищенаведене, особу підсуднього, суд вважає, що підсуднього слід визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та обрати йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн..

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.