Справа № 373/2564/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/25/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 13.01.2016

ВИРОК
Іменем України
13 січня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000049 від 11.08.2015 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровськ Російської Федерації, яка мешкає в АДРЕСА_1 ; раніше судиму за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.05.2015, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та 9 (дев`ять) днів.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, з покладенням на ОСОБА_7 певних обов`язків передбачених вказаною статтею.

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 у період з 15.07.2015 31.07.2015, перебуваючи в с. Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, без поважних причин допустила 7 невиходів до Полого-Яненківської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, яке було призначено їй вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.05.2015.
В своїй апеляції заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 , не заперечуючи фактичних встановлених судом обставин злочину, викладених у вироку, правильності кваліфікації дій засудженої, вважає його незаконним в частині призначеного покарання, посилаючись на те, що, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі і звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції фактично звільнив її і від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, яке підлягало реальному виконанню, що суперечить меті призначення покарання, при цьому не взяв до уваги дані про особу засудженої, яка раніше судима, негативно характеризується, зловживає алкогольними напоями.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляцію, пояснення засудженої, яка заперечувала проти її задоволення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 389 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційний суд не переглядає.

Разом з тим, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання на підставі п.2 ч.1 ст.413, ст.414 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, неправильним звільненням її від відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередженню вчинення нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Однак колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вказавши, що враховує ступень тяжкості скоєного правопорушення, особу обвинуваченої, фактично цього не врахував і призначив їй покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого і даними про її особу, тим самим не виконав вимоги ст.65 КК України, а тому призначив несправедливе покарання, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 має негативну характеристику з місця проживання, зловживає алкогольними напоями, судима за вчинення крадіжки і ухиляючись від покарання у виді громадських робіт, не довела, що стала на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для застосування щодо неї ст. ст. 75,76 КК України.

За наведеним, колегія вважає, що вирок суду в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не відповідає її особі, а тому є неправильним.

При призначені обвинуваченій покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, вважає призначити їй покарання у виді арешту.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначене у межах санкції ст. 389 ч.2 КК України без застосування ст. 75 КК України з застосуванням ст. 71,72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України 3 місяці арешту.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців арешту частково приєднати покарання за вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року за ч.1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт, остаточно визначивши ОСОБА_7 3 місяці 9 днів арешту.
В решті вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4