АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 10/490/6667/11 Справа № 10-569/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Сенченко І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Сенченка І.М. суддів Кухаря А.В., Зайцева В.В.

за участю прокурора Загноя Г.В.

розглянувши 12 жовтня 2011 року в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом інстанції на постанову Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

встановила:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 19 січня 2011 року приблизно о 13.00 годині, знаходячись в домоволодінні № 86 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську, вступив в статевий зв'язок з малолітньою ОСОБА_3 Юрієвною, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вищевказаною постановою районного суду було відмовлено в задоволенні подання заступника начальника СО Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд вказав у постанові, що суду не були надані дані, на підставі яких можно було б судити про те, що ОСОБА_2 може ухилитися від слідства та суду і вплинути на встановлення істини по справі.

З апеляції прокурор просить скасувати постанову суду через невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінальної справи, а матеріал направити на новий судовий розгляд у той же суд, вказуючи на те, що выдхиляючи подання слідчого суд не взяв до уваги тяжкості злочину і ту обставину, що перебуваючи на волі, ОСОБА_2 може перешкоджати встановленню істини у справі, а також буде ухилятися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляції прокурора про незаконність відхилення подання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2 судова палата вважає необґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. З постанови Пленуму Верховного України № 4 від 25 квітня 2003 р. "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки. Треба мати на увазі, що взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1 ст. 155 КПК), і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність (ч. 2 ст. 148 КПК).

Аналізуючи надані матеріали, судова палата вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для арешту обвинуваченого ОСОБА_2 повністю узгоджуються з матеріалами кримінальної справи, а сама постанова відповідає як вимогам ст. ст. 148, 150, 155 КПК України, так і наведеній вище Постанові Пленуму Верховного Суду України.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в поданні та матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_2 ухилиться від слідства і суду, перешкодить встановленню істини у кримінальній справі, або продовжить займатися злочинною діяльністю.

Крім того, приймаючи вказане рішення суд об'єктивно взяв до уваги як дані про особу обвинуваченого так і конкретні обставини справи.

Таким чином, об'єктивних та законних підстав для скасування постанови суду по справі не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 366, 382 КПК України, судова палата,

ухвалила:

апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Судді Апеляційного суду Дніпропетровської області