Справа №: 398/6784/14-к
ВИРОК
Іменем України
"24" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю адвоката ОСОБА_5

в присутності обвинуваченого та потерпілої, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження № 0000467 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 серпня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого, не одруженого, як особи, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло настання смерті потерпілого.

Так, 13 серпня 2014 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання на території подвір`я свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїм братом ОСОБА_7 , що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс не менше п`яти ударів правою ногою в область грудної клітини зліва та справа, після чого наніс ще не менше двох ударів руками по обличчю ОСОБА_7 та ще один удар ногою в область правого передпліччя останнього.

Крім того, 15 серпня 2014 року, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 під час конфлікту зі своїм братом ОСОБА_7 у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс не менше трьох ударів кулаком в область грудей ОСОБА_7 та ногою наніс удар в область лівого стегна, збивши таким чином ОСОБА_7 з ніг. Після того, як останній втративши рівновагу та присів, ОСОБА_6 наніс йому ще не менше одного удару ногою в область грудної клітини та близько шести ударів долонями по обличчю. В результаті нанесених ударів ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини: синці грудної клітини, переломи тіла грудини, ребер справа та зліва, розриви тканини правої легені ускладнені явищами пневмотораксу; садна лоба, лівого коліна, синці правої гомілки, лівого передпліччя, лівого плеча, синців лівого стегна, живота, грудної клітини зліва. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 289 від 13 жовтня 2014 року вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок шоку, який розвинувся від отриманих травм грудної клітини та пошкодження легенів. ОСОБА_7 близько 01 години 16 серпня 2014 року помер на місці скоєння злочину.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся. Відмовився давати довільні пояснення, а потім погодився давати показання в суді. На запитання підтвердив обставини вчинення злочину, а згодом пояснив суду, що дійсно, того дня, після вживання алкогольних напоїв у нього з його братом виникла сварка. В ході сварки він визнає, що наносив удари в область грудної клітини. Вказує, що того вечора він разом ОСОБА_8 сиділи на кухні, із кімнати вийшов його брат пити воду, він упав та ударився головою об стілець, вони зупиняли кров, брат посидів в коридорі та згодом його відвели на диван, а на ранок він виявив, що брат мертвий. Він пішов до ОСОБА_9 та повідомив про смерть брата. Просить суд не позбавляти волі, запевняє суд, що він зробив для себе висновки на майбутнє.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 сестри потерпілого та обвинуваченого, яка показала суду, що є сестрою Проходи ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її брат обвинувачений зателефонував їй та повідомив, що брат ОСОБА_12 помер. Коли вона приїхала брат лежав на дивані, на лиці тілесних ушкоджень не бачила. Їй розповідав брат, що при тому, як падав брат був присутній ОСОБА_8 , про бійку він не розповідав. Претензій матеріального чи морального характерру до нього вона не має. Просить суд суворо не карати брата;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що того вечора дійсно він був присутній, коли Прохода ОСОБА_12 ішов та упав, розбив голову, вони з Проходою ОСОБА_14 зупиняли кров. ОСОБА_12 ще просив 100 грам, однак ОСОБА_14 відмовив, вони поклали його на диван, самі ще випили та він пішов додому. На ранок дізнався, що той помер. Вказує, що 13 серпня 2014 року він бачив як після обіду Прохода ОСОБА_14 бив брата у бік, тому що той не слідкував за господарством;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка будучи допитаною показала суду, що брати Проходи живуть недалеко, іноді між собою могли побитись, із сусідами живуть мирно, мають господарство. Вона не бачила як брати бились;

- показаннями свідка ОСОБА_16 яка показала суду, що брати проживають поряд в хаті, де жила їх мати, іноді чути, як випють, періодично починали сваритись, однак того дня нічого не чула, сварок не чула. Її племінниця ОСОБА_17 зателефонувала їй та повідомила про смерть ОСОБА_18 , каже чи помер, чи вбили. Коли востаннє бачила ОСОБА_19 згадати не може;

- протоколом огляду місця події від 16 серпня 2014 року, схемою та фототаблицею до нього (а.к.п.08-14), згідно якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , зафіксована загальна обстановка в домоволодінні, виявлено та оглянуто труп Проходи ОСОБА_11 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 1799/289 від 16.08.2014 року (а.к.п. 16), згідно якого встановлено, що причиною смерті ОСОБА_7 15 серпня 2014 року став травми внаслідок контакту з тупими предметами;

- протоколом слідчого експерименту від 18.08.2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 в присутності понятих, адвоката та судово-медичного експерта добровільно показав та розповів за яких обставин наніс удари потерпілому ОСОБА_7 (а.к.п. 47-51);

- висновком судово-медичної експертизи № 289 від 13 жовтня 2014 року (а.к.п. 62-67), згідно якого встановлено, що смерть Проходи ОСОБА_11 настала внаслідок шоку, який розвинувся внаслідок комплексу ушкоджень (закритої тупої травми грудної клітини: синці грудної клітини, переломи тіла грудини, ребер справа та зліва, розриви тканини правої легені ускладнені явищами пневмотораксу та рани волосистої частини голови, крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, садна лоба, лівого коліна, синці правої гомілки, лівого передпліччя, лівого плеча). Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету) з обмеженими контактуючими поверхностями, у живих осіб в сукупності із явищами шоку несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Давність вказаних ушкоджень не суперечить строку травми;

- показаннями експерта ОСОБА_20 , допитаного в судовому засіданні після оголошення висновку № 289 від 13.10.2014 року, який показав, що ним у справі проводилась судово-медична експертиза. При дослідженні трупу потерпілого було виявлено закриту тупу травму грудної клітини: синці грудної клітини, переломи тіла грудини, ребер справа та зліва, розриви тканини правої легені ускладнені явищами пневмотораксу та рани волосистої частини голови, крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, садна лоба, лівого коліна, синці правої гомілки, лівого передпліччя, лівого плеча. Виявлені ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, якими могли виступати і кулаки, взуті ноги тощо, в комплексі з явищами шоку у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та знаходяться в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку в прямому причинному зв`язку із смертю. (а.к.п. 62-67);

- постановою про приєднання речових доказів від 04.09.2014 року згідно якого предмети, вилучені під час огляду місця події були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВ УМВС (а.к.п. 73-74).

З викладеними доказами об`єктивно співпадають:

- висновки судово-психіатричної експертизи № 496 від 30.09.2014 року, згідно якої встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення психічними захворюваннями не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 71-72);

- висновок судово - наркологічної експертизи №97 від 09 жовтня 2014 року, згідно якої у ОСОБА_6 ознак синдрому залежності від алкоголю не знайдено, протиалкогольного лікування він не потребує (а.к.п. 69).

З урахуванням думки учасників процесу, суд не допитував свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Суд не враховує як докази показання цих свідків, оскільки вказані свідки не були допитані в суді та не надали суду в засіданні показань, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що зібрані в ході досудового слідства докази є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, судом встановлено, що вина обвинуваченого доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що потягло настання смерті потерпілого.

При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим, оскільки ним вчинено тяжке кримінальне правопорушення; особу винного, який на обліку в лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, проживав з братом разом, мали своє господарство, працює, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно.

Потерпіла просить суд не позбавляти її брата волі, оскільки саме він допомагає їй та її дітям у всьому, просить суд призначити покарання без позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільні, послідовні та правдиві показання в суді, що допомогли встановити істину у кримінальному провадженні.

Обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини - відсутні.

Враховуючи викладені пом`якшуючі обставини, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, приймаючи до уваги його запевнення про те, що він зробив для себе належні висновки на майбутнє, визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності усіх обставин справи, наявності тяжких наслідків від скоєного злочину та враховуючи думку потерпілої суворо не наказувати обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суд, призначаючи покарання відповідно до вимог ст.ст. 65, 68, 69 КК України, виходить із сукупності усіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали для потерпілої, часу, що пройшов після вчинення правопорушення, приймає до уваги вік обвинуваченого, позитивні характеристики за місцем проживання та місцем роботи обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільні, послідовні та правдиві показання в суді, його сімейний та матеріальний стан, вважає обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Суд, враховуючи думку потерпілої суворо не наказувати обвинуваченого, вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України, призначивши йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 121 КК України, яке вважає, буде справедливим.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході досудового розслідування обирався як домашній арешт.

Цивільний позов не заявлений..

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судових експертиз відсутні.

Речові докази у справі підлягають знищенню.

Керуючись статтями 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Запобіжним заходом обвинуваченому на апеляційний період обрати особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати до прокурора та до суду за викликом; не відлучатись із с. Попельнасте, Олександрійського району, Кіровоградської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням вироку в частині застосування запобіжного заходу покласти на Олександрійський РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Речові докази у справі, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області а саме спецпакети №№1987066, 0296044, 1166854, 0296043, 0296042, 1166855, 1487273, 0045 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: