АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/129/15 Справа № 699/1246/14-к Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Корсунь-Шевченківського районного Черкаської області від 02.12.2014 р. яким засуджено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця, Чигиринського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, який рахується з часу проголошення вироку.

На підставі п.2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування із ОСОБА_9 матеріальних та моральних витрат задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 59480,00 ( п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят гривень), з них 24480,00 грн. матеріальної шкоди та 35000,00 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено долю речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_9 засуджено за те, що він 01.06.2014 року, близько 17 години, керуючи автомобілем Renault Trafic, державний номер - НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись зі сторони м. Київ в напрямку м. Корсунь-Шевченківський на 131 кілометрі автодороги Київ-Знам`янка, біля повороту на село Ситники, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, в порушення вимог пп. 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, згідно якого «вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах та позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено», та пп. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, здійснив маневр вправо в бік обочини дороги, а потім поворот наліво, в напрямку зустрічної смуги руху, в результаті якого водій автомобіля ВАЗ 21101 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку, скоїв зіткнення із транспортним засобом Renault Trafic, державний номер - НОМЕР_1 , внаслідок чого пасажирам автомобіля ВАЗ 21101 державний номер НОМЕР_2 : потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичного експерта №95 від 03.06.2014 року, спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричиняють тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритого перелому правої променевої кістки та потерпілому ОСОБА_13 , 2003 року народження, згідно висновку судово-медичного експерта №151 від 11.07.2014 року, спричинено тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, у вигляді вдавленого перелому лобної кістки зліва, забою лобної долі головного мозку зліва, рани лоба, які могли утворитися внаслідок удару яким-небудь тупим предметом або при ударі об такий.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, вид та розмір призначеного йому покарання просить скасувати вирок в частині задоволення позовних вимог потерпілої, щодо стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що розмір матеріальної шкоди завданої потерпілій не підтверджено належними доказами та не відповідає дійсним її витратам на лікування, а що стосується стягнення судом моральної шкоди в розмірі 35000 то вказане рішення також є незаконним, оскільки судом першої інстанції за наявності у ОСОБА_9 полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів, не залучено страховика в якості співвідповідача, що суттєво порушило його права як страховика, так і потерпілої особи.

Заслухавши суддю- доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисників, які підтримали свою апеляційну скаргу, пояснення прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляції обвинуваченого та його захисників, пояснення потерпілої та її захисника, які заперечили проти апеляції обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини судом встановлено правильно. Висновки щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України суд зробив на підставі досліджених ним доказів в сукупності, яким він дав належну оцінку.

Покарання ОСОБА_9 призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглянуто судом за правилами встановленими Главою 9 Відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні, цивільний позов КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що автомобіль Renault НОМЕР_3 на якому обвинувачений вчинив злочин належить останньому на праві власності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого утворює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної безпеки.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 3 ст. 91 КПК України, судом перевірено та досліджено розмір заподіяної потерпілій шкоди.

Крім того, судом встановлені реальні збитки, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України становлять собою втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Далі, що стосується доводів обвинуваченого про те, що суд при розгляді цивільного позову не залучив страховика в якості співвідповідача, що є порушенням права як страхувальника так і потерпілої особи, то такі доводи є безпідставними, оскільки у разі настання страхового випадку, винною особою є не страхова компанія, а водій транспортного засобу, який заподіяв відповідну шкоду потерпілому.

Тобто, відшкодовується шкода, яка завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення і стягується судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд об`єктивно визначив реальні збитки завдані потерпілій із конкретизацією і мотивуванням всіх грошових сум, як матеріальних так і моральних, які підлягали стягненню із обвинуваченого на користь потерпілої, а тому ухвалюючи обвинувальний вирок суд обґрунтовано задовольнив частково цивільний позов потерпілої до обвинуваченого щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди в відповідних грошових сумах.

Порушень кримінально процесуального, цивільно- процесуального законодавства, а також норм матеріального права, які тягнуть скасування чи зміну вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.12.2014 року щодо задоволення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди в сумі 24480, 00 грн. та моральної шкоди в сумі 35000, 00 грн. із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, а також на неї сторонами може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :