У Х В А Л А

Справа № 183/7527/15

№ 1-кс/183/1152/15

02 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська, українцю, громадянину України,маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

15.03.2007 р. Новомосковським міським судом за ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 186, ст. 70, ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі;

22.02.2011 р. Новомосковським міським судом за ч. 2 ст. 190, ст. 76 КК України 3 роки позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України до 3-х років іспитового строку.;

11.04.2013 р. Новомосковським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 2 місяці, до відбуття покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі,

15.04.2015 звільнений по відбуттю покарання з Синельниківської ВК Дніпропетровської області.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 12.11.2015 р. близько 23 год. 45 хв. він знаходився біля будинку №22 по вул. Зіни Білої, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, де помітив ОСОБА_6 яка проходила поряд та розмовляла по телефону Leпоvо А516, та у нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_5 попрямував за нею, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів правою рукою схватив за шию ОСОБА_7 , після чого лівою рукою вирвав з лівої руки ОСОБА_7 мобільний телефон Leпоvо А516 вартістю 1979 грн. 01 коп., причинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите заволодінні чужим майном (грабіж), вчиненого повторно.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002466 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 , яке підтримав, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою, Про наявність ризиків, передбаченого п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, може вплинути на потерпілу та свідків, може переховуватися від органі досудового розслідування, не визнав вину у пред`явленій підозрі, не сприяє розслідуванню злочину, вчинив до цього правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, не має постійного місця мешкання, є особою раніше судимою, на шлях виправлення не став. Тому ніякий запобіжний захід крім тримання під вартою обрати не можливо, просить обрати запобіжний захід на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, вважає, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України та вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції), суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою раніше судимою, учинив злочин в короткий час після відбування покарання за вироком суду та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_5 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Ці ж самі підстави є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилався у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_4 задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 19 год. 00 хв. 30 січня 2016 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ізолятора тимчасового утримання Новомосковського відділу поліції головного управління поліції у Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора №3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя