Справа № 203/3858/13-к
У Х В А Л А

14 червня 2013 року

Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді Маймура Ф.Ф.,

при секретарі Величко О.М.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_1 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000004,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2013 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого слідчий послався на те, що 03.01.2013 року приблизно о 21:15 год. на сигнальній точці № 3 175 км. Перегону ст.. Діївка-Сухачівка Придніпровської залізниці невстановленою особою було здійснено крадіжку трьох трансформаторів (реактор РОБС-3А (1 шт.), трансформатор ПОБС-2АУЗ(2 шт), в результаті чого ДП Придніпровська залізниця завдано збитків на суму 2 292,12 грн. Під огляду місця події 12.06.2013 року було виявлено та вилучено реактор РОБС-3А та кришку трансформаторної шафи, які мають значення по кримінальному провадженню як речові докази, оскільки набуті у результаті вчинення кримінального правопорушення. Однак, вилучення вказаного майна у особи, у якої воно перебувало, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення, а отже і виникла необхідність звернутися до суду з клопотання про накладення арешту на зазначене майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження зазначене правопорушення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04.01.2013 року за № 0000004 за ч.1 ст.. 185 КК України. 12.06.2013 року дане кримінальне провадження було обєднано з кримінальним провадженням № 0000130.

Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного факту, необхідно накласти арешт на реактор РОБС-3А та кришку трансформаторної шафи, які можуть мати значення для зясування обставин кримінального провадження № 0000004.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на реактор РОБС-3А та кришку трансформаторної шафи, які були вилучені 12.06.2013 року під час огляду місця події за участю ОСОБА_2, шляхом їх передачі на зберігання слідчому СВ ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_1 для зясування обставин кримінального провадження № 0000004.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ф.Ф. Маймур