Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 603/19/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

Одноособово суддею ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Бучач кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці Борівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого трактористом ТзОВ «Мрія-центр», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

07 серпня 2014 року водій ОСОБА_6 в порушення вимог пунктів: 2.3 (а), 31.1, 31.4, 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля «FORD-TRANSIT 2.0D» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а розпочав рух на ньому з наступною несправністю - встановлення на задню вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора, яку він мав можливість виявити до початку руху автомобіля при його огляді.

07 серпня 2014 року біля 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_6 грубо порушуючи вимоги п. п. 2.1 (а), 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані тяжкого отруєння алкоголем, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно несправним автомобілем «FORD-TRANSIT 2.0D» р.н. НОМЕР_1 та з одним пасажиром рухався автодорогою сполученням «Бережани-Підгайці-Монастириська», в напрямку від м. Монастириська до с. Доброводи Монастириського району.

Рухаючись у вказаному напрямку, на 43 км. + 200 м., зазначеної автодороги, що в межах с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, водій ОСОБА_6 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_6 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху відволікшись від керування автомобілем «FORD-TRANSIT 2.0D», в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «узбіччя» і виконання його вимог), 10.1, 11.14 ПДР України допустив зміну напрямку його руху праворуч та його подальший виїзд на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - праве узбіччя де допустив наїзд правою передньою частиною транспортного засобу на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які рухалися по правому узбіччі у попутному напрямку.

У результаті наїзду транспортним засобом ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася у забої головного мозку, перелому основи та склепіння черепа, епідуральної гематоми обох лобних долей малих розмірів, перелому 5-го шийного хребця справа, закритого уламкового перелому нижньої третини кісток правої гомілки з зміщенням, забою поперекового відділу хребта, забою нирок, макрогематурії, синців на обличчі, гематоми язика, рани на правому стегні, які відповідно до висновку експерта № 403 від 05.11.2014 року, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що проявилася у струсі головного мозку, важкої закритої хребетно-спинномозкової травми, що проявилася багатоуламковим компресійним переломом тіла L3 хребця з інтраканальним зміщенням уламка, стенозуванням хребетного каналу, кіфотичною деформацією поперекового відділу хребта, забою поперекового відділу спинного мозку з поперековою мієлорадикулопатією і легким нижнім парапарезом, які відповідно до висновку експерта № 412 від 12.11.2014 року, не супроводжувалися загрозливими для життя явищами і за ознакою тривалого, понад три тижні, розладу здоров`я, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки при звичному перебігу травматичного процесу, потребують для свого повного загоєння термін тривалістю більше як 21 день.

Порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «узбіччя», і виконання їх вимог), 2.1 (а), 2.3 (а, б, д), 2.9 (а), 10.1, 11.14, 31.1, 31.4, 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному і пояснив, що дійсно 07 серпня 2014 року за кермом він їхав сам, під час керування автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння, як саме сталася ДТП не пам`ятає, швидше за все заснув за кермом. Пам`ятає, що потерпілі йшли по обочині, де і сталася ДТП. Цивільні позови заявлені прокурором про відшкодування витрат на лікування потерпілих визнає.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 07.08.2014р. вона з ОСОБА_4 йшли по узбіччі дороги в с. Ковалівка Монастирського району, в них в`їхав автомобіль Форд, яким керував ОСОБА_6 . В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження. Просить суворо не карати обвинуваченого та обрати йому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі. Вони домовились з обвинуваченим про добровільне відшкодування шкоди.

Потерпіла ОСОБА_4 надала суду подібні покази. Просила обрати покарання для ОСОБА_6 не пов`язане з позбавленням волі.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, дав показання згідно змісту пред`явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.349 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілих, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю, а його дії за ч. 2 ст. 286 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, особу винного, що він раніше не судимий, обставину, яка пом`якшує покарання - визнання ним вини, його щире каяття, по місцю проживання характеризується позитивно, думку потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого і не позбавляти його волі, їх домовленість про добровільне відшкодування шкоди, а також наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства.

Прокурором Тернопільської області в інтересах Монастирської Районної ради та фінансового управління Тернопільської обласної ради було заявлено цивільні позов до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, який підлягає задоволенню, зважаючи на визнання їх обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винними ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки шість місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 1782,18 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Цивільні позови прокурора Тернопільської області задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь районного бюджету, ГУК у Тернопільській області 24060300, р/р № 4109 в ГУДКС України в Тернопільській області, , МФО 838012 витрати на лікування ОСОБА_5 , яка потерпіла від злочину в сумі 2953,70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь районного бюджету, ГУК у Тернопільській області 24060300, р/р № 4109 в ГУДКС України в Тернопільській області, , МФО 838012 витрати на лікування ОСОБА_4 , яка потерпіла від злочину в сумі 753,61 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь обласного бюджету, ГУК у Тернопільській області 24060300, р/р № 00001 в ГУДКС України в Тернопільській області, , МФО 838012 витрати на лікування ОСОБА_4 , яка потерпіла від злочину в сумі 8985,18 грн.

Скасувати арешт на автомобіль марки «FORD-TRANSIT 2.0D» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та повернути його власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1