Єдиний унікальний номер 725/4191/15-к
Номер провадження 1-кп/725/178/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2015 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням № 0000911 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий: 27.10.2008 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст.. 185 ч. 1 КК України (звільнений за ст.. 7 КПК України 1960 р.); 05.10.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.. 185 ч. 3, 357 ч. 3 із застосуванням ст.. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі. 28.05.2013 року звільнився по відбуттю покарання. 29.01.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.. 15 ч. 3, ч. 2 ст. 190, КК України до 2-х років обмеження волі. Покарання не відбув. Судимість не знята і не погашена.

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2015 року приблизно о 12 годині дня, після попереднього розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 . ОСОБА_5 прийшов до нього додому за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 в цей час спав. Тому ОСОБА_5 потрапив на прибудинкову територію, на якій проживає ОСОБА_6 шляхом переплигування через паркан, оскільки вхід було зачинено на ключ. Шляхом вільного доступу ОСОБА_5 увійшов в будинок АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Скористувавшись тією обставиною, що ОСОБА_6 спить і не прокидається в його присутності ОСОБА_5 викрав мобільний телефон потерпілого марки «Samsung GT-С3322і» вартістю 800 грн, який знаходився поруч з ним.

З викраденим покинув житло потерпілого і розпорядився ним на власний розсуд, продавши телефон іншій особі за 50 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 шкоди на суму 800 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав, підтримавши обставини, викладені в обвинувальному акті щодо викрадення мобільного телефону. Враховуючи, що відповідно до обвинувального акту йому інкримінується також викрадення у ОСОБА_6 3000 гривень, заперечив проти цього, пояснивши, що не брав цих коштів і не знав про їх наявність у потерпілого. Пояснив, що власноруч написану заяву на ім.»я начальника Першотравневого РВ УМВСУ в Чернівецькій області про викрадення у ОСОБА_6 і мобільного телефону, і 3000 гривень написав на прохання працівників міліції, які на нього не чинили тиску.

Просив вибачення у потерпілого та просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з обвинуваченим давно. Напередодні крадіжки він разом з своїми товарищами і ОСОБА_5 святкували його день народження. Вранці 23 червня 2015 року разом з обвинуваченим вживали алкогольні напої. Домовились, що ОСОБА_5 трохи пізніше завітає до нього додому.

Він (потерпілий), знаходячись по місцю свого проживання 23.06.2015 року після того, як розійшовся з обвинуваченим, спав. Коли прокинувся, то виявив зникнення свого мобільного телефону та 3000 гривень, про які окрім нього ніхто не знав. Ці кошти знаходились у тумбочці під дзеркалом. Він не впевнений, що 3000 гривень вкрав ОСОБА_5 .

Окрім показань обвинуваченого і потерпілого, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України також підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, які мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження:

-протоколом огляду місця події від 24.06.2015 року, в ході якого з дверцят трюмо в будинку АДРЕСА_2 вилучено сліди пальців рук на відрізок липкої стрічки № 1 (а.с.6-7);

-протоколом добровольної видачі, відповідно до якого ОСОБА_7 видав працівникам Першотравневого РВ УМВСУ в Чернівецькій області мобільний телефон«Samsung GT-С3322і», який він придбав у малознайомого на ім.»я ОСОБА_8 за 50 гривень наприкінці червня 2015 року (а.с.10);

-протоколом огляду вказаного телефону і постановою про визнання його речовим доказом та передачу власнику для зберігання (а.с.14);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 упізнав обвинуваченого, як особу, яка в м. Чернівці по вул.. Зеленій (ринок Верхній) продала йому мобільний телефон«Samsung GT-С3322і» за 50 гривень (а.с.16-17);

Також судом досліджено висновок дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого слід пальця руки перекопійований на відрізок прозорої липкої стрічки № 1, вилучений з місця пригоди під час огляду, залишений не потерпілим і не обвинуваченим.

Оцінюючі наведені вище докази, суд вважає їх допустимими і приходить до висновку про вірність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки він вчинив крадіжку, поєднавши її із проникненням у житло.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані і досліджені докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні крадіжки мобільного телефону ОСОБА_6 доведена повністю.

Проте, факт крадіжки у потерпілого 3000 гривень в судовому засіданні не підтвердився. На місці, де за словами потерпілого зберігались ці кошти, відбитків пальців рук обвинуваченого не виявлено. В даному випадку, суд у відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тому заяву ОСОБА_5 , яку той написав на ім.»я начальника міліції із визнанням крадіжки 3000 гривень суд не оцінює як доказ його вини у крадіжці вказаних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність всіх зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, враховуючи на відсутність доказів вини ОСОБА_5 у крадіжці 3000 гривень потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає, що таке діяння з боку обвинуваченого не мало місця і визнає цю частину обвинувачення небгрунтованою.

Судом також досліджено дані про особу підсудного:

- ОСОБА_5 раніше судимий (а.с.38), покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 січня 2014 року у вигляді 2 років обмеження волі не відбув і не прибував для відбуття покарання до Долинського виправного центру (№118);

-зареєстрований у 2008 році в наркологічному диспансері з діагнозом:синдром залежності від алкоголю (а.с.40);

- у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с. 41).

Обставинами, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, сприяння встановленню істини у справі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 67 КК України є повторність вчинення злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує, що він щиро розкаявся та активно сприяв встановленню істини у справі, вчинив кримінальне правопорушення-тяжкий злочин. Суд враховує наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення і вчинення ним крадіжки після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання і приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства. До покарання, яке буде призначено обвинуваченому, у відповідності до ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуте призначене йому покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.01.2014 року, яким його було засуджено за ст. 15 ч. 3, 190 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, застосувавши правила ст. 72 КК України про те, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Цивільного позову у справі не має. Речовий доказ - мобільний телефон«Samsung GT-С3322і», у відповідності до матеріалів справи переданий на зберігання потерпілому і підлягає залишенню у нього.

Судові витрати у справі за проведення дактилоскопічної експертизи становлять 184 гривні 14 копійок і підлягають стягненню з обвинуваченого.

16 липня 2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 години 30 хвилин 14.09.2015 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 371, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного за цим вироком, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.01.2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 16 липня 2015 року.

Речовий доказ - мобільний телефон«Samsung GT-С3322і» повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави понесені судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб після його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області, а обвинуваченим - в такому ж порядку з часу отримання копії вироку.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1