АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1576/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 р.,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою-технічною освітою, одружений, не працюючий, раніше судимий:

1.16 лютого 2003 р. за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2.19 травня 2005 р. за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі;

3.3. 24 квітня 2012 р. за ч.1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 4 років та 1 місяця позбавлення волі, звільнений 8 серпня 2013 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.81 та ст.71 КК України, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання за вироком суду від 24 квітня 2012 року остаточно визначено ОСОБА_7 покарання - 4 роки та 3 місяці позбавлення волі.

Строк початку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 29 серпня 2014 р.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволений частково. Присуджено стягнути з ОСОБА_7 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12610 гривень 24 копійки.

Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3144 гривні 96 копійок.

Як встановив суд, приблизно о 13 годині 15 хвилин 7 липня 2014 р. ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, побачив напроти автомобільної заправки «ТАТ НАФТА», розташованої за адресою: м. Харків, Мерефянське Шосе, 23, вантажний автомобіль моделі «DAF» білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , та, підійшовши до нього, почав вимагати грошові кошти нібито за стоянку транспортного засобу.

Після того, як ОСОБА_9 відповів, що грошові кошти у нього відсутні, ОСОБА_7 сів у кабіну вищезазначеного автомобіля, де з поверхні торпеди забрав грошові кошти в сумі 150 гривень купюрами номіналом по 100 та 50 гривень.

Потім, оглянувши кабіну автомобіля з метою відшукання грошових коштів, він виявив під спальним місцем салону транспортного засобу нагрудну чоловічу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 36000 рублів Російської Федерації, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 7 липня 2014 р. складало 12360 гривень 24 копійки, які відкрито забрав з зазначеної сумки і з місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12 610 гривень 24 копійки.

О 9 годині 30 хвилин 14 липня 2014 р. ОСОБА_7 умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, знаходився біля супермаркету «Клас», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 176 корпус № 3, та, побачивши вантажний автомобіль моделі «VOLVO» червоного кольору, за кермом якого знаходився раніше йому не знайомий ОСОБА_10 , підійшов до дверей водія автомобіля і почав вимагати у нього грошові кошти нібито за стоянку транспортного засобу.

Коли ОСОБА_10 відповів, що грошові кошти у нього відсутні, і намагався зі свого мобільного телефону подзвонити до міліції, ОСОБА_7 вихопив у нього мобільний телефон та продовжив вимагати гроші. Коли ОСОБА_10 витягнув зі свого гаманця всі наявні грошові кошти в сумі 240 гривень, ОСОБА_7 схопив ці гроші та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 240 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що суд не у повному обсязі врахував його щире каяття у скоєних злочинах та повне визнання провини, а також те, що він позитивно характеризується за місцем помешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Окрім цього, він зазначає, що у нього на утриманні є дружина, яка не працює, мати - 1954 року народження, та батько - 1953 року народження, які є пенсіонерами, та хворіють рядом захворювань, а також неповнолітні діти, 2005 та 2009 року народження відповідно.

З наведених підстав апелянт просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, що вважав неможливим пом`якшення покарання обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її задоволенню відсутні.

Так, згідно ст.392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені наявними в матеріалах провадження та наведеними у вироку суду доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким дана належна оцінка і які в апеляційній скарзі не заперечуються.

Районний суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання: у межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який не працював, матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, та скоїв ці злочини у період умовно-достроково звільнення за попереднім вироком.

Районним судом також враховано те, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а також наявність неповнолітніх дітей та батьків, які є пенсіонерами.

Колегія суддів зважає на конкретні обставини по справі, зокрема, значну кількість епізодів злочинної діяльності та кількість потерпілих, а також, що обвинувачений завдані потерпілим збитки не відшкодував, і з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції його від суспільства, визнає призначене йому покарання у мінімальних межах санкції інкримінованої статті законним і обґрунтованим, приходить до висновку, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Наведені факти свідчать, що обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений були враховані судом при призначенні йому покарання.я

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вир оку, матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 р. щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді