ун. № 759/9761/15-к
пр. № 1-кп/759/592/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження № 0002718 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красногірка Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

- 09.06.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі;

- 24.09.2012 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

- 27.02.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 16.08.2013 згідно ухвали Піщанського районного суду Київської області від 08.08.2013 умовно-достроково на 8 місяців 8 днів;

- 17.07.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2015 змінено покарання на 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи незняті та непогашені судимості, при цьому в період умовно-дострокового звільнення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 приблизно о 02 год. 40 хв. 28.03.2014 знаходився неподалік буд. 2-А по вул. С.Сосніних в м. Києві, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 та знаходилось в автомобілі «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , завдавши майнову шкоду.

При цьому, ОСОБА_5 28.03.2014 приблизно в 03 год., знаходячись біля буд. 2-А по вул. С.Сосніних в м. Києві, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 та знаходилось в автомобілі «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , завдавши майнову шкоду.

Так, ОСОБА_5 приблизно о 02 год. 40 хв. 28.03.2014 знаходився неподалік буд. 2-А по вул. С.Сосніних в м. Києві, де звернув увагу на автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_5 вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, а саме: дзеркала заднього огляду з вказаного автомобіля, з метою їх подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, приблизно о 03 год. 28.03.2014, підійшов до автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, повторно, таємно викрав ліве та праве дзеркала заднього огляду, дійсна (ринкова) вартість згідно висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 15.06.2015 становить 1093 грн., після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 28.03.2014 приблизно о 02-03 год. знаходився неподалік буд. 2-А по вул. С.Сосніних в м. Києві, де звернув увагу на автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер», з якого вирішив викрасти чуже майно, та викрав ліве і праве дзеркала заднього огляду, після чого покинув місце злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд. Пояснив, що вчинив злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 28.03.2014 приблизно о 03 год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: ліве та праве дзеркала заднього огляду, дійсна (ринкова) вартість згідно висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 15.06.2015 становить 1093 грн., що знаходилось в автомобілі «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , завдавши майнову шкоду ОСОБА_6 на суму 1093 грн., тобто ОСОБА_5 своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психітра не перебуває, характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , не знаходячи при цьому обтяжуючих покарання обставин.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений 27.02.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, і звільнений з місць позбавлення волі 08.08.2013 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців 8 днів, а даний злочин вчинено ним 28.03.2014, тобто в період іспитового строку, тому суд вважає, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати ст. 71 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_5 засуджено 17.07.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі за злочин, вчинений ним 27.05.2015, тобто після вчинення ним злочину, за яким призначається покарання Святошинським районним судом м. Києва, тому при призначенні покарання ОСОБА_5 слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, статтями 179, 194, 202, 368, 373-376, КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного Святошинським районним судом м. Києва від 1 жовтня 2015 року у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі приєднати частково невідбуту частину покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2013 року, і остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року у виді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі менш суворого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, і призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у виді взяття під варту в залі судового засідання з утриманням його в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 1 жовтня 2015 року, з моменту взяття його під варту.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 час перебування під вартою в період з 27 травня 2015 року по 1 жовтня 2015 року.

Речові докази: ліве та праве дзеркала заднього огляду від автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер», номерний знак НОМЕР_1 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: