Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
08 вересня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретар ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000553 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Рівненської області на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_5 , 14 грудня 2014 року, близько 16 год., в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи автомобілем Hyundai Accent 1.6 5МТ2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, в порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю не менше 81...86 км/год., яка перевищує допустиму для населеного пункту, вулицею Центральною с. Вілія Острозького району Рівненської області, що у межах 19 км + 100 м автодороги Болотківці-Кутянка-Вілія, порушуючи підпункт б) пункту 2.3 та пункт 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно ним керувати, на заокругленні проїзної частини вправо не впорався з керуванням та допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини та перекидання керованого ним автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля Hyundai Accent 1.6 5МТ2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер в автомобілі швидкої медичної допомоги під час транспортування до лікувального закладу, а вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.286 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено обов`язки відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз - 785,88 грн.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи вирок в частинні фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає вирок незаконним в зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства при застосуванні до ОСОБА_5 ст.75 КК України. Вказує, що звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання згідно ч.1 ст.75 КК України не допускається. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік та покласти обов`язки відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз - 785,88 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законність вироку означає ухвалення вироку згідно з нормами матеріального права. Як вбачається з матеріалів справи цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання, звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, не оспорюється, а тому і не є предметом апеляційного розгляду.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні першої інстанції достатніх та достовірних доказів, яким судом дана належна оцінка.
Фактичні обставини справи та кваліфікація дій засудженого за ч.2 ст.286 КК України є вірними і в апеляційній скарзі не оскаржується.
Як вбачається з вироку суду від 24 квітня 2015 року, судом першої інстанції на підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового покарання.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування лише основного покарання. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме невірного застосування ст.75 КК України щодо додаткового покарання, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.
Виходячи з викладеного, відповідно п.4 ч.1 ст.409 , п.4 ч.1 ст.420 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою неправильне звільнення обвинуваченого від відбування додаткового покарання, оскільки це погіршує становище обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати.
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому судового рішення.

С У Д Д І :

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3 оригіналом згідно

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1