Справа № 645/693/16-к
Провадження № 1-кп/645/232/16
У Х В А Л А
іменем України

17 лютого 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Фрунзенського району м.Харкова ОСОБА_3 , захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003253 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
встановив:
15 лютого 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003253 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 15.02.2016 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового слідства, ухвалою слідчого судді від 20 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 18 січня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді від 14 січня 2016 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 строком на два місяці до 19 лютого 2016 року.
Ухвалою слідчого судді від 21 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 17 січня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді від 14 січня 2016 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 строком на два місяці до 19 лютого 2016 року.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на відсутність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування обраного запобіжного заходу або зміни його на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу. В обґрунтуванній посилалися на той факт, що ОСОБА_7 активно співпрацює з органами досудового слідства, має постійне місце проживання, не перебував у розшуку, також на те, що у нього є дружина та діти. Окрім того, стверджує, що доводи прокурора щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , є необгрунтованими та не підтверджуються реальними фактами. На підставі викладеного, просив розглянути питання про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_8 також просили змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисників, обвинувачених, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовивши в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу виходячи з наступного.
Захисниками та обвинуваченими не надано суду доказів про те, що є підстави для зміни запобіжного заходу та обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тому суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш мякого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про осіб обвинувачених, а саме: те, що вони обвинувачуються в скоєнні тяжких злочинів, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних звязків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілого та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченим, відповідності особам обвинувачених та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченим інших більш мяких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 встановлений ухвалами суду закінчується 19 лютого 2016 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченим необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідністб продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та відмови в клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, заслухавши прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, захисників обвинувачених, обвинувачених, які заперечували проти продовження строку тримання під вартою, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 331 484-496 КПК України КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 1976 року народження, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України, продовжити строком на два місяці до 15 квітня 2016 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 1973 року народження, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України, продовжити строком на два місяці до 15 квітня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1