В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Концово, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , ромської національності, громадянина України, без освіти, тимчасово не працюючого, раніше судимого: вироком Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2014 року, засуджено за ч.2,3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Концово, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , ромської національності, громадянина України, без освіти, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
21 березня 2014 року близько 16-17 год., ОСОБА_6 перебуваючи на терасі магазину «Кредо Плюс», що розташований в с. Концово по вулиці Миру,48, Ужгородського району, вчинив сварку із ОСОБА_7 , в ході якої наніс останньому один удар рукою затиснутою в кулак по обличчю, чим спричинив йому тілесні ушкодження. Під час сварки між вищевказаними громадянами до них підійшов ОСОБА_5 та наніс один удар затиснутою в кулак рукою в область обличчя ОСОБА_7 , чим також спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №259 від 14.04.2014 року, на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на шкірних покривах обличчя, обох верхніх кінцівок, вжитої рани в області правої надбрівної дуги, набряку м`яких тканин волосистої частини голови.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я».

Обвинувачений ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні винним себе визнав повністю та пояснив, що йому зрозуміло звинувачення, він повністю визнає свою провину, і підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні винним себе визнав повністю та пояснив, що йому зрозуміло звинувачення, він повністю визнає свою провину, і підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене на досудовому слідстві ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, суд вважає, що їхні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому та сприяння у розкритті даного злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, суд вважає що за доцільне застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 125 ч. 2 КК України.
Як встановлено під час судового розгляду даного кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та сприяння у розкритті даного злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_8 є особою раніше судимою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, вік, відношення до вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.
Разом із цим, обвинуваченим ОСОБА_6 під час судового розгляду заявлено клопотання про звільнення його від покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, з огляду на те, що він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.
Прокурор про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року не заперечувала.
Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» (в редакції Закону від 06.05.2014 року) установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявності акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинення діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчиненні з необережності, які не особливим тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Злочин, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , віднесені до категорії умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, тобто згідно ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 року» на нього поширюється вказаний закон, в коло осіб, до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 не входить.
Таким чином, суд, зважаючи на прийняття ЗУ «Про амністію у 2014 році», враховуючи згоду обвинуваченого про застосування до нього вимог вищезазначеного Закону, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підстав п. «в» ст.1 Закону, як такого, що засуджується за вчинення умисного злочину невеликої тяжкості і є особою, який має на утриманні дітей, яким не виповнилося 18 років.
За вказаних обставин, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2,3 ст.185 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - слід виконувати самостійно, так як злочин ним вчинений після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати - по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування зазначеного покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2,3 ст.185 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - виконувати самостійно.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1