Справа № 5-102/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2011 року

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Цимбалюка О.В.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю прокурора Сурника Р.П

представника відділу

кримінально виконавчої інспекції ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Старокостянтинова Хмельницької області подання Старокостянтинівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

встановив:

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2010р. ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку два роки.

Згідно ст. 76 КК України зобовязано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчого системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

18 червня 2010 року у засудженого була відібрана підписка про розяснення йому порядку та умов відбування покарання, а також про наслідки невиконання обовязків, покладених зазначеним вироком.

Засуджений ОСОБА_2 за період часу перебування на обліку характеризувався позитивно, на профілактичні бесіди 16.09.2010р. та 16.12.2010р. зявлявся вчасно.

Проте на подальші виклики за місцем проживання ОСОБА_2 не зявлявся про причини не явки не відомо. При спілкуванні по телефону його мати повідомила, що її син знаходиться за кордоном і повертатись назад у нього намірів не має.

20.06.2011рпредставниками КВІ було здійснено виїзд за місцем проживання засудженого по адресі АДРЕСА_1. За наведеною адресою проживають квартиранти з 26.03.2011р., а саме ОСОБА_4 разом із чоловіком та їх спільною дитиною. ОСОБА_4 повідомила, що перед тим як вони зняли квартиру проживав якийсь чоловік, але вона його жодного разу не бачила. ОСОБА_2 вона не знає, місце його перебування їй не відомо.

20.06.2011р. представниками КВІ було здійснено виїзд за місцем проживання матері засудженого за адресою: АДРЕСА_2. У квартирі знаходилась бабушка ОСОБА_2, дверей вона не відчинила. Повідомила що не знає місце перебування її внука. Відчинила двері сусідка ОСОБА_5 проживаюча в кв. 11, по вул. Миру. Вона повідомила що знає ОСОБА_2 але давно його не бачила, приблизно з січня 2011 року, місце перебування його невідоме.

30.09.2011р. представниками КВІ було здійснено виїзд за місцем проживання матері засудженого за адресою: вул. Миру, 1/154 м. Старокостянтинів, Хмельницької області. Сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_6 повідомила, що він вибув з місця свого проживання і місце його перебування її не відомо.

21.06.2011р. були направлені запити для встановлення можливого місця перебування, а саме: в Старокостянтинівську центральну районну лікарню чи не перебуває в списках померлих або чи не знаходиться на стаціонарному (амбулаторному) лікуванні, до Старокостянтинівського РВ УМВС України для уточнення місця проживання, чи не змінював місце проживання, а також чи не має серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах ОВС. В Старокостянтинівську ЖЕК чи не володіє будь-якою інформацією по місцю перебування або чи не надходили компрометуючі матеріали на ОСОБА_2 та відділ РАЦС чи не перебуває в списках померлих. По отриманих відповідях та першопочаткових розшукових заходів будь-якої інформації про місце знаходження засудженого ОСОБА_2 не встановлено.

На судові повітки 27.07.2011р, 10.08.2011р. та 05.10.2011р. ОСОБА_2 не зявився, виклики повернулись з довідкою за місцем проживання не проживає.

Представник Старокостянтинівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції та прокурор підтримали подання і просили його задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений систематично не виконує покладені на нього судом обовязки, не зявлявся для реєстрації до Старокостянтинівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції з червня 2011 року, без поважних на те причин.

Викладене свідчить про його безвідповідальне ставлення та недостатність розуміння та поваги до закону, неусвідомлення суспільно небезпечного характеру своїх діянь, що дає підстави вбачати небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає подання про заміну іспитового строку на обмеження волі обґрунтованим та необхідним для виправлення та перевиховання засудженого в умовах здійснення за ним нагляду, з обовязковим залученням до праці, що в свою чергу надасть останньому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 408-2 КПК України, ст. 166 КВК України,

постановив:

Подання задовольнити.

Скасувати звільнення засудженого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з випробуванням і направити його для відбування покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі , призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2010 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду на протязі 7 діб через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя :