Дата документу Справа № 310/6596/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/75/16
Єдиний унікальний № 310/6596/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001240 відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіка Молдови, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.02.2008 року Бердянським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. ст. 69, 70, 75, 104 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 24.06.2008 року Бердянським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ст. ст. 69, 70 ч.4, 75, 104 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 10.02.2009 року Бердянським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 11.11.2011 року умовно-достроково за постановою Бердянського міськрайонного суду від 03.11.2011 року на невідбутий строк 1 місяць 18 днів;

- 30.05.2014 року Бердянським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.187 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 27.06.2013 року Бердянським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.263, ч.1 ст.304, ст. ст. 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186, ч.2 ст.27, ч.2 ст. 187 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з освітою - 3 класи, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 07.10.2004 року Бердянським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. ст. 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 05.12.2005 року Бердянським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.304, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 19.06.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 28 днів;

10.02.2009 року Бердянським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.304, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 21.11.2012 року по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.27, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України;
за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року (з урахуванням виправлених у ньому описок згідно до ухвали від 21.07.2015 року),
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 , з урахуванням того, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв слідству у розкритті злочину, має мати, яка хворіє та потребує його допомоги та підтримки, просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. ст. 66, 69 КК України;

в апеляційній скарзі від 03.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_10 просить переглянути щодо нього вирок, вважаючи його незаконним, посилаючись на те, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковано на підставі неправдивих показань ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також показань, отриманих шляхом фізичного впливу з боку співпрацівників правоохоронних органів.

Також зі змісту скарги вбачається, що апелянт вважає, що має місце неповнота судового розгляду, оскільки судом не був досліджений висновок експерта Запорізького бюро СМЕ ОСОБА_14 № 592 від 10.06.2014 року, згідно з яким на футболці, правій та лівій кросівках ОСОБА_10 крові не знайдено та не виявлено, а також не були досліджені показання, дані під час очної ставки.

Крім того апелянт вважає, що стороною обвинувачення були надані недопустимі докази, які були отримані внаслідок застосування фізичного впливу з боку правоохоронних органів, що підтверджується даними його огляду, проведеному 28.05.2014 року та зареєстрованим під № 88 у Журналі первинного огляду та реєстрації медичної допомоги особам, які тримаються в ІТУ;

в апеляційній скарзі від 08.09.2015 року захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, вважаючи, що суд дійшов помилкового висновку про винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, з огляду на наступне:

- допитаний в судовому засіданні 19.05.2015 р. обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_15 він не бив, будь-якої змови з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на здійснення розбою у відношенні ОСОБА_15 не мав, про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побили чоловіка та забрали в нього речі, дізнався пізніше від ОСОБА_12 , про скоєне ними вбивство дізнався від працівників міліції після затримання, речі, які належали ОСОБА_15 , він не брав, а в ломбард ці речи здавав ОСОБА_12 , користуючись паспортом ОСОБА_10 , що підтверджується показами працівника ломбарду;

- ОСОБА_10 пояснив, що кров ОСОБА_15 могла з`явитись на його одязі під час руху автомобіля від забруднених у крові рук ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і таке походження слідів крові на одязі ОСОБА_10 не виключається та матеріалами кримінального провадження не спростовується;

- ОСОБА_10 пояснював, що під час досудового розслідування давав покази та брав участь у слідчому експерименті внаслідок залякування його працівниками міліції, з їх слів та за їх вказівками, з приводу чого він писав скаргу до прокуратури;

- показання ОСОБА_16 підтверджуються показами обвинуваченого ОСОБА_11 у суді 19.05.2015 року, який підтвердив той факт, що ОСОБА_10 . ОСОБА_15 не бив та належне йому майно не забирав, змови з ним та ОСОБА_17 на здійснення розбійного нападу на ОСОБА_15 не мав;

- суд в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_10 послався, зокрема на протоколи слідчих експериментів від 18.06.2014 р. за участю ОСОБА_12 , від 31.05.2014 р. за участю ОСОБА_11 , від 29.05.2014 за участю ОСОБА_10 , при цьому, послався саме на пояснення підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , надані під час вказаних слідчих експериментів, які в силу вимог ст. ст. 23, 86 КПК України, є недопустимими доказами, тому суд не мав прав посилатись на них при ухваленні вироку;

- судом було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_18 , який був безпосереднім учасником подій 11-12 квітня 2014 року та був допитаний слідчим під час досудового розслідування, як свідок обвинувачення, тим самим суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З урахуванням зазначених обставин апелянт вважає, що існують об`єктивні сумніви у наявності вини ОСОБА_10 у причетності до розбійного нападу на ОСОБА_15 , його причетність до вказаного злочину не підтверджується жодним прямим доказом або сукупністю непрямих доказів, отже, як вважає захисник, стороною обвинувачення не доведена винуватість ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, поза розумним сумнівом;

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить винести рішення, яким змінити вирок від 25.05.2015 року щодо останнього та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України, посилаючись на те, що на досудовому слідстві і в судовому засіданні ОСОБА_11 визнав себе винним повністю, покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, що відповідно до ст. 66 КК України може бути визнано обставинами, що пом`якшують покарання та підставами, як вважає апелянт, для застосування при призначенні покарання вимог ст. 69 КК України.

Оскаржуваним вироком (з урахуванням ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.07.2015 року) визнано винними та засуджено:
ОСОБА_10 за ч.2 ст.27, ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за попереднім вироком Бердянського міськрайонного суду від 30.05.2014 року за ч.3 ст.185 КК України, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його затримання з 28.05.2014 року;

ОСОБА_11
-за п.9, п.12 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.27, ч.2 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За сукупністю вироків, відповідно до вимог ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бердянського міськрайонного суду від 27.06.2013 року, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 постановлено обчислювати з дати його затримання з 27.05.2014 року;

ОСОБА_12
- за п.9, п.12, ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.27, ч.2 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_12 покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі і конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 постановлено обчислювати з дати його затримання з 27.05.2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишений без змін та продовжений до набрання вироком законної сили.

Задоволені позовні заяви та постановлено стягнути у рахунок відшкодування майнової шкоди з ОСОБА_12 на користь: ОСОБА_19 1 800 грн.; ОСОБА_20 600 грн.; ДП «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Великотокмакська дистанція колії» 274 грн. 49 коп.; ДП «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділа «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» 3 182 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 6 718 грн. 48 коп.

Згідно з вироком, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимими за вчинення умисних злочинів, судимість за які не погашена та не знята, відповідних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали та знову вчинили нові злочини.

Так, 02 січня 2014 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись на дільниці закритого для руху залізничного шляху №14, розташованого на ст. Берда в м. Бердянську Запорізької області, за допомогою принесеного з собою гайкового ключа № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, викрав елементи верхньої будови колії, а саме підкладки КБ-65 в кількості 16 одиниць, загальною вартістю 287 грн. 28 коп. з урахуванням 5% зносу обладнання, та гайки для болтів у кількості 32 одиниці загальною вартістю 58 грн. 89 коп. з урахуванням 5% зносу обладнання, тим самим спричинив відокремленому структурному підрозділу «Великотокмакська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на загальну суму 294 грн. 47 коп.

08 січня 2014 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись на перегоні залізничної ст. Трояни - ст. Берда на дільниці шляху з 197 км ПК-2 по 199 км ПК-5, розташованого на ст. Берда в м. Бердянську Запорізької області, за допомогою принесених з собою плоскогубців та молотка, шляхом вільного доступу, викрав повітряну лінію лінійно-колійного та перегонного зв`язку, шляхом відрізання стального дроту діаметром 5 мм, загальною довжиною 2560 м, вартістю 1376 грн. 00 коп. з урахуванням 50% зносу матеріалів, тим самим спричинив відокремленому структурному підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на загальну суму 1 376 грн.

18 січня 2014 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись на перегоні залізничної ст. Трояни - ст. Берда на дільниці шляху 197 км ПК-1 ПК-2, розташованого на ст. Берда в м. Бердянську Запорізької області, за допомогою принесених з собою плоскогубців, шляхом вільного доступу, викрав повітряну лінію лінійно-колійного та перегонного зв`язку, шляхом відрізання стального дроту діаметром 5 мм, загальною довжиною 270 м, вартістю 1806 грн. 00 коп. з урахуванням 50% зносу матеріалів, тим самим спричинив відокремленому структурному підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на загальну суму 1 806 грн.

26 березня 2014 року, приблизно о 08 год. 00 хв., знаходячись на території Центрального ринку по вул. Волі, 38 в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_21 , після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з карману хутряної жилетки, одягнутої на ОСОБА_21 , повторно, таємно викрав належний їй мобільний телефон «Fly IQ 4404» вартістю 1500 грн. 00 коп., в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 50 грн. 00 коп., сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 грн.

Після чого, ОСОБА_12 з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_21 майнову шкоду на загальну суму 1 590 грн.

04 травня 2014 року, приблизно о 22 год. 15 хв., знаходячись на перехресті вул. Островського та вул. Тельмана в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до ОСОБА_19 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопивши ОСОБА_19 правою рукою, закрив її рота, щоб вона не покликала на допомогу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_19 мобільний телефон «Lenovo A706» вартістю 1500 грн. 00 коп., з картою пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 100 грн. 00 коп., з сім-картами мобільного оператора «МТС» та мобільного оператора «Київстар», які для потерпілої майнової цінності не становлять, та на рахунках яких грошові кошти відсутні. Відразу після чого, ОСОБА_12 обшукав кармани одягнутого на потерпілій ОСОБА_19 пальто, та з лівого зовнішнього карману відкрито викрав гроші в сумі 200 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне ОСОБА_19 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 800 грн.

08 травня 2014 року, приблизно о 03 год. 50 хв., знаходячись біля магазину «Шедевр», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 8-А, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з вхідної двері магазину «Шедевр» повторно, таємно викрав належну ОСОБА_22 відео камеру вартістю 700 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_12 з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 майнову шкоду на суму 700 грн.

10 травня 2014 року, приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись біля меморіального комплексу «Вічний вогонь» в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_20 , яка йшла йому назустріч, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопивши ОСОБА_20 , рукою закрив її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В процесі цього, ОСОБА_12 намагався вирвати у ОСОБА_20 з рук сумку, від чого вона впала на землю, після чого, ОСОБА_12 застосовуючи свою фізичну силу вирвав з рук належну ОСОБА_20 жіночну сумку, яка для потерпілої майнової цінності не становить, в якій знаходилось її майно, а саме: мобільний телефон «Nokia C2-06» вартістю 900 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС», яка для потерпілої майнової цінності не становить; гаманець, який для потерпілої майнової цінності не становить, в яком знаходились грошові кошти в сумі 600 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне ОСОБА_23 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 500 грн.

11 травня 2014 року, приблизно о 03 год. 00 хв., знаходячись біля ветеринарної лікарні по вул. Комунарів в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 побачили ОСОБА_24 , яка йшла біля зазначеної лікарні, після чого у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Відразу після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_12 наблизився до ОСОБА_24 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопив потерпілу за шию, та рукою закрив її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В цей час ОСОБА_11 , діючи узгоджено з ОСОБА_12 , підійшов до потерпілої ОСОБА_24 спереду, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс ОСОБА_24 руками приблизно п`ять ударів в область живота, від чого вона впала на землю, після чого наніс їй ще декілька ударів руками та ногами по І різнім частинам тіла, спричинивши їй крововиливи на обличчі, на правій верхній кінцівці, на правій нижній кінцівці, на правій молочній залозі, ссадну на лівій нижній кінцівці, які відповідно до висновку експерта №329 від 13.05.2014 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_11 , застосовуючи свою фізичну силу вирвав з рук потерпілої належну їй жіночу сумку, яка для потерпілої майнової цінності не становить, в якій знаходилось її майно, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_24 ; грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп.; банківська пенсійна карта «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_25 , банківська карта «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_24 . В цей же час, ОСОБА_12 застосовуючи свою фізичну силу, вирвав з іншої руки потерпілої мобільний телефон «Nokia 301» вартістю 300 грн. 00 коп., з картою пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 50 грн. 00 коп. та з сім-картою мобільного оператора «МТС», яка для потерпілої майнової цінності не становить, та на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , повторно відкрито викрали належне ОСОБА_24 майно, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій майнову шкоду на загальну суму 650 грн.

12 травня 2014 року, приблизно о 02 год. 30 хвилин, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 знаходились в районі вул. Карла Маркса в м. Бердянську. В цей час ОСОБА_10 подзвонила особа, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження в зв`язку з оголошенням її розшуку, яка запропонувала вчинити розбійний напад на раніше незнайомого ОСОБА_15 , що мав при собі гроші та цінності. Про вказану пропозицію ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які погодились на вчинення злочину разом з зазначеною особою, тим самим особа схилила ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до вчинення злочину.

Тієї ж ночі, приблизно о 02 год. 35 хв., ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи всі у стані алкогольного сп`яніння, прийшли до кафе «Скиба», яке розташовано за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шмідта, 1, де їх зустріла зазначена особа. Знаходячись біля кафе «Скиба» ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та особа розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, після чого особа, виконуючи свою злочинну роль, показала ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 раніше незнайомого ОСОБА_15 , який в цей час знаходився в кафе «Скиба». Після цього, ОСОБА_12 , діючи згідно розподілу ролей, обманним шляхом вивів ОСОБА_15 з кафе на вулицю, навпроти будинку №6 по вул. Шмідта в м. Бердянську, де разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном напали на ОСОБА_15 та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи спільно між собою, нанесли ОСОБА_15 приблизно 10 ударів в життєво важливий орган - голову.

Відразу після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, стали висловлювати на адресу ОСОБА_15 погрози продовження застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, та силоміць посадили його до салону автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням зазначеної особи з метою завезти потерпілого у безлюдне місце, де заволодіти його майном. Після цього, особа, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, приблизно о 03 год. 00 хв., на автомобілі привезла ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 на безлюдну ділянку місцевості, розташовану по ліву сторону від проїжджої частини по вул. Макарова в м. Бердянську, в напрямку руху до Бердянської коси, навпроти дитячого оздоровчого центру «Червона гвоздика», розташованого по пров. Заслонова, 1.

Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виштовхали ОСОБА_15 з салону автомобіля, після чого ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном напали на потерпілого ОСОБА_15 . В процесі розбійного нападу ОСОБА_12 , діючи узгоджено з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, приставив до шиї ОСОБА_26 ніж, після чого, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, нанесли ОСОБА_15 приблизно 20 ударів руками та ногами в різні частини тіла, в тому числі в життєво важливий орган - голову, внаслідок чого ОСОБА_26 втратив свідомість.

В процесі розбійного нападу ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи майном потерпілого, а саме: срібним ланцюгом вагою 12 г вартістю 620 грн. 88 коп.; срібною печаткою вагою 15 г вартістю 1000 грн. 00 коп.; сонцезахисними окулярами вартістю 200 грн. 00 коп.; наручними електронними годинниками «Casio» вартістю 800 грн. 00 коп.; шкіряним гаманцем, в якому було 10 візитних карток, картка «ПриватБанк», які майнової цінності не становить, та грошима у сумі 1850 грн. 00 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 4470 грн. 88 коп.; а також належним ОСОБА_27 мобільним телефоном «SONY Xperia C 2305 Purple» вартістю 2363 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 10 грн. 00 коп.; сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 15 грн. 00 коп., завдавши потерпілій ОСОБА_27 майнову шкоду на загальну суму 2 408 грн.

Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та зазначена особа з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

12 травня 2014 року, приблизно о 03 год. 00 хв., знаходячись на ділянці місцевості розташованій по ліву сторону від дороги по вулиці Макарова в м. Бердянську Запорізької області, в напрямку руху до Бердянської коси, навпроти дитячого оздоровчого центру «Червона Гвоздика», розташованого по пров. Заслонова, 1, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення ними розбійного нападу на ОСОБА_15 , вступили між собою у злочинну змову на вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 з метою приховати вчинений ними розбійний напад на потерпілого.

3 цією метою, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вдвох відтягли ОСОБА_15 в зарослі очерету на відстань приблизно 10 м від проїжджої частини вул. Макарова, де діючи з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб, та маючи на меті приховати раніше вчинений відносно ОСОБА_15 розбійний напад, спочатку ОСОБА_11 наніс ОСОБА_15 2 удари клинком ножа в життєво важливий орган - грудну клітину, відразу після чого, ОСОБА_12 , діючи з метою доведення до кінця спільного з ОСОБА_11 злочинного наміру на умисне вбивство наніс ОСОБА_15 ще один удар клинком ножа в область грудної клітини, чим спричинили йому згідно висновку експерта №233 від 31.07.2014 року три колото-різаних поранення передньої поверхні грудної клітини, проникаючих в плевральну порожнину, бе-і ушкодження внутрішніх органів, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала відразу після спричинення тілесних ушкоджень на місці вчинення злочину.

15 травня 2014 року, приблизно о 02 год. 50 хв., знаходячись на відстані приблизно 150 м до перехрестя вул. Островського та вул. Мелітопольське шосе в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 побачили ОСОБА_28 , яка йшла їм назустріч, після у них виник умисел на відкрите викрадення належного ОСОБА_28 майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, обійшли ОСОБА_28 з лівого боку, після чого ОСОБА_12 підійшов ззаду до ОСОБА_28 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопив її правою рукою, та став закривати її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В процесі цього, ОСОБА_12 повалив ОСОБА_28 на землю, яка впала на правий бік, придавивши собою жіночу сумку. В цей час ОСОБА_11 , діючи узгоджено з ОСОБА_12 підійшов з правого боку до потерпілої, та застосовуючи свою фізичну силу вирвав з під потерпілої ОСОБА_28 належну їй жіночу сумку вартістю 100 грн. 00 коп., в якій знаходився мобільний телефон «Samsung GT El 182» вартістю 300 грн. 00 коп., з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 70 грн. 00 коп., гаманець червоного кольору вартістю 80 грн. 00 коп., в якому знаходились грошові кошти в сумі 60 грн. 00 коп., банківська карта «Сбербанк Росії» та різноманітні дисконтні картки, які для потерпілої майнової цінності не становлять.

Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , повторно відкрито викрали належне ОСОБА_28 майно, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій майнову шкоду на загальну суму 620 грн.

20 травня 2014 року, приблизно о 23 год. 30 хв., знаходячись біля будинку №49 по вул. Горького в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 побачив ОСОБА_29 , яка йшла йому назустріч, та у якої через плече висіла жіноча сумка. В цей час, у ОСОБА_12 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_12 пройшов поруч з ОСОБА_29 , потім різко обернувся, та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка рукою з плеча ОСОБА_29 відкрито, повторно викрав у потерпілої ОСОБА_29 належну їй жіночу сумку чорного кольору вартістю 100 грн. 00 коп., в якій знаходився мобільний телефон «Nokia Asha 200» вартістю 400 грн. 00 коп., з картою пам`яті об`ємом 2 Гб та з сім-картою мобільного оператора «МТС», які для потерпілої майнової цінності не становить, на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне ОСОБА_29 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 500 грн.

21 травня 2014 року, приблизно о 02 год. 30 хв., знаходячись навпроти «Краєзнавчого музею», розташованого по пр. Перемоги, 14 в м. Бердянську Запорізькій області, ОСОБА_12 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до ОСОБА_30 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопивши ОСОБА_31 лівою рукою, став закривати її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В цей же час, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи свою фізичну силу вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_30 належний їй мобільний телефон «Samsung S5360» вартістю 999 грн. 00 коп., з картою пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 40 грн. 00 коп., з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 грн. 00 коп., та наніс один удар рукою в область живота.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне ОСОБА_32 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 064 грн.

25 травня 2014 року, приблизно о 00 год. 30 хв., знаходячись на схилі гори по пр. Леніна в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 побачив неповнолітню ОСОБА_33 , у якої через плече висіла жіноча сумка чорного кольору, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов ззаду до ОСОБА_33 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопив ОСОБА_33 рукою, та став закривати її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В цей же час, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи фізичну силу повалив неповнолітню ОСОБА_33 на землю, після чого вирвав у неї з рук належну їй жіночу сумку вартістю 100 грн. 00 коп., в якій знаходились грошові кошти в сумі 500 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Samsung» вартістю 300 грн. 00 коп., з сім картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне неповнолітній ОСОБА_33 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 910 грн.

25 травня 2014 року, приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_12 , побачив неповнолітню ОСОБА_34 , яка розмовляла по мобільному телефону, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов ззаду до ОСОБА_35 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопив ОСОБА_34 рукою та став закривати її рота, щоб вона не покликала на допомогу. В цей же час, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи фізичну силу, з правої руки неповнолітньої ОСОБА_36 вирвав належний їй мобільний телефон «Fly IQ 4404» вартістю 400 грн. 00 коп., в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 100 грн. 00 коп., сім карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 20 грн.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне неповнолітній ОСОБА_37 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 530 грн.

26 травня 2014 року, приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись біля будинку №2, розташованого по пр. Леніна в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_12 побачив неповнолітню ОСОБА_38 , яка йшла йому на зустріч та розмовляла по мобільному телефону. ОСОБА_12 вирішив викрасти належне ОСОБА_38 майно, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов спереду до ОСОБА_38 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з використанням фізичної сили став утримувати праву руку ОСОБА_38 , в якій знаходився мобільний телефон, після чого своєю рукою вихопив з руки ОСОБА_39 належний їй мобільний телефон «Nokia Xpress Musik» вартістю 400 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», яка для потерпілої майнової цінності не становить, на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

Таким чином, ОСОБА_12 , повторно відкрито викрав належне неповнолітній ОСОБА_38 майно, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 400 грн.

15 березня 2014 року, приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись у лісосмузі в с. Софіївці Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_12 знайшов металевий предмет циліндричної форми. Визначивши за формою та виглядом, що знайдений предмет є корпусом бойової ручної гранати, ОСОБА_12 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав її, після чого поклав до свого рюкзаку і незаконно зберігаючи при собі переніс до місця мешкання ОСОБА_40 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де сховав ручну гранату за пральною машинкою і став незаконно зберігати її без передбаченого законом дозволу.

14 травня 2014 року, приблизно о 15 год. 30 хв., працівниками міліції в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_40 за вказаною адресою виявлено та вилучено вищевказаний корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, яку ОСОБА_12 незаконно придбав, носив і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком експерта № 44 від 16.05.2014 року, наданий на дослідження предмет, вилучений за місцем мешкання ОСОБА_40 , є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 та бойового уніфікованого підривника дистанційної дії типу УЗРГМ, в сукупності являються бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1, яка відноситься до боєприпасів та містить в собі заряд вибухової речовини бризантної дії - тротил вагою 50-56 г, яка придатна для здійснення вибуху.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг, в судових дебатах: обвинуваченого ОСОБА_10 , у тому числі в останньому слові, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів доходить наступного висновку.
Висновки місцевого суду про наявність вини обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційних скаргах.

Судом першої інстанції дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правильно кваліфіковано за п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України, а останнього ще за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини останньогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки місцевого суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом слідчого експерименту від 31.05.2014 року та картою-схемою і відеозаписом до нього, згідно з якими з метою перевірки і уточнення відомостей, в присутності понятих та захисника ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_12 добровільно та детально пояснив фактичні обставини, мотиви вчинених ним кримінальних правопорушень та на місці показав, яким чином на початку травня 2014 року, за пропозицією ОСОБА_18 , він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, силою посадили ОСОБА_15 в автомобіль, яким керував ОСОБА_18 , та вивезли на Бердянську косу, де він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сильно побили потерпілого, у якого ОСОБА_10 забрав гроші в сумі 2500 грн. і мобільний телефон «SONY Хрегіа», та вони втрьох перенесли потерпілого в очерет, де ОСОБА_11 наніс ОСОБА_15 декілька ударів в грудну клітину ножем, який він пізніше викинув в море, де вони вимили руки від крові, після чого ОСОБА_18 купив бензин, вони повернулися на місце вчинення злочину, та ОСОБА_11 облив бензином вбитого, а він підпалив труп;

- протоколом слідчого експерименту від 29.05.2014 року та картою-схемою і відеозаписом до нього, згідно з якими з метою перевірки і уточнення відомостей, в присутності понятих та захисника ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_11 добровільно та детально пояснив фактичні обставини, мотиви вчинених ним кримінальних правопорушень та на місці показав, яким чином на початку травня 2014 року, приблизно о 02 год. 00 хв., він, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до парка ім. Шмідта, де ОСОБА_18 , запропонував їм вчинити грабіж відносно ОСОБА_15 , якого посадили в автомобіль, яким керував ОСОБА_18 , та вивезли на Бердянську косу, де він, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 разом побили руками та ногами потерпілого, у якого він зірвав ланцюжок, зняв печатку, забрав гаманець з грошами та мобільний телефон «SONY Хрегіа», та все майно, яким він заволодів, він передав ОСОБА_10 , після чого він та ОСОБА_12 перетягли потерпілого в очерет, де він взяв у ОСОБА_12 ніж, яким наніс ОСОБА_15 два-три удари в грудну клітину, та передав ніж, ОСОБА_12 , який також наніс потерпілому удар в область живота ножем, який вони пізніше викинули в море, де вимили руки від крові, після чого він та ОСОБА_18 купили бензину, та всі повернулися на місце вчинення злочину, де він облив бензином вбитого, а ОСОБА_12 підпалив труп;

- протоколом слідчого експерименту від 31.05.2014 року та картою-схемою і відеозаписом до нього, згідно яких з метою перевірки і уточнення відомостей, в присутності понятих та захисника ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_10 добровільно пояснив фактичні обставини, мотиви вчиненого ним кримінального правопорушення та на місці показав, яким чином на початку травня 2014 року, коли він, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебували в стані алкогольного сп`яніння, йому подзвонив вітчим ОСОБА_18 , запропонував їм вчинити грабіж відносно ОСОБА_15 , якого на автомобілі, яким керував ОСОБА_18 , вивезли на Бердянську косу, де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побили потерпілого, а оскільки йому було погано, він знаходився за автомобілем, коли його покликав ОСОБА_11 який передав йому гаманець з грошами приблизно 1000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «SONY Хрегіа», після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перетягли потерпілого в очерет, та вони поїхали на море, куди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викинули ніж та помили руки, після чого ОСОБА_12 купив бензин та вони повернулися на місце вчинення злочину, та ОСОБА_11 та ОСОБА_12 облили бензином та підпалили труп;

- протоколом огляду від 27.05.2014 року та фототаблицею і відеозаписом до нього, згідно з якими під час огляду автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлені та вилучені змиви, мікрочастки та полімерна каністра;

- протоколом огляду від 05.06.2014 року та відеозаписом до нього, згідно з якими оглянутий та вилучений добровільно наданий свідком ОСОБА_41 . CD-R диск, який містить маршрут руху автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 12.05.2015 року, в період часу з 01 год. 50 хв. до 03 год. 53 хв., який свідчить про те, що зазначений автомобіль почав рух від парка ім. Шмідта в бік вул. Макарова, де повернув направо, з`їхав з дороги та зупинився, після чого поїхав на вул. Набережну, де також зупинився, та після відновлення руху виїхав на пр. Пролетарський, де зупинився, але пізніше він повернув в бік вул. Макарова, де раніше зупинявся;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.08.2014 року з описом та CD-R диском, згідно з якими надана інформація про абонента мобільного зв`язку НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_18 , із встановленням ідентифікатора абонента рухомого зв`язку та базових станцій оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна»;

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 05.08.2014 року з описами та CD-R дисками, згідно з якими надана інформація про абонента мобільного зв`язку НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_10 , із встановленням ідентифікатора абонента рухомого зв`язку та базових станцій оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна»;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2014 року, згідно з яким відповідно до вимог ст. ст. 208-211 КПК України 27.05.2014 року, о 22 год. 30 хв., начальник СВ Бердянського MB ГУМВС України ОСОБА_42 затримав ОСОБА_11 , у якого під час його обшуку виявлена та вилучена каблучка з металу сірого кольору;

- протоколом обшуку від 11.06.2014 року, згідно з яким під час обшуку ломбарду «Онікс», розташованого за адресою Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Праці, 33, виявлені та вилучені ланцюг та договір фінансового кредиту під заставу №11101 від 24.05.2014 року, відповідно до якого заставодавцем зазначено ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № 264 від 24.06.2014 року та фототаблицею до нього, згідно з якими ланцюг та кільце виготовлені зі сплаву системи срібло-мідь;

- висновком експерта № 1103 від 07.07.2014 року та фототаблицею до нього, згідно з якими залишкова вартість ланцюга станом на 11.05.2014 року в середньому складала 620 грн. 88 коп.;

- протоколом огляду місця події від 21.05.2014 року, згідно з яким в службовому кабінеті № 303 Бердянського MB ГУМВС України свідок ОСОБА_43 добровільно видав мобільний телефон «SONY Xperia», який був оглянутий та вилучений;

- висновком експерта № 1023 від 20.06.2014 року та фототаблицею до нього, згідно з якими залишкова вартість мобільного телефону «SONY Xperia» станом на 11.05.2014 року в середньому складала 2 363 грн. 00 коп.;

- висновком експерта № 592 від 10.07.2014 року та зведеної таблиці до нього, згідно з якими на куртці спортивній та брюках ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини, що не виключає походження від ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , але походження крові від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виключається;

- висновком експерта № 603 від 04.08.2014 року, згідно з яким тілесні ушкодження, які мали місце у потерпілого ОСОБА_15 , в тому числі від яких настала смерть потерпілого, могли утворитися при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 31.05.2014 року;

- висновком експерта № 604 від 04.08.2014 року, згідно з яким тілесні ушкодження, які мали місце у потерпілого ОСОБА_15 , в тому числі від яких настала смерть потерпілого, могли утворитися при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 29.05.2014 року.

Колегія суддів вважає, що відтворення дій, обстановки за участю обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час проведення слідчих експериментів, протоколи інших слідчих дій та висновки експертів є достовірними та співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому, щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України. У цих осіб під час проведення вищевказаних слідчих дій не було підстав для обмовлення останнього, а тому ці докази обґрунтовано були покладені судом першої інстанції в основу обвинувального вироку.

У зв`язку з цим, не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковано на підставі неправдивих показань ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , оскільки ці показання були отримані шляхом фізичного впливу на них з боку співпрацівників правоохоронних органів, так як, ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначені відомості не повідомляли, більш того, слідчі експерименти були проведенні за участю захисників та понятих з використанням відеозйомки з дотриманням вимог ст. 240 КПК України.

Необґрунтованими є доводи обвинуваченого ОСОБА_10 і про те, що стороною обвинувачення були надані недопустимі докази, які були отримані внаслідок застосування фізичного впливу на нього з боку правоохоронних органів, оскільки у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого ОСОБА_10 на вчинення відносно нього недозволених методів зі сторони працівників міліції, так як під час досудового розслідування винним він себе також не визнавав, ніяких визнавальних свідчень щодо себе слідству не давав та зі скаргою до прокурора на дії правоохоронців не звертався. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які заяви, зауваження, скарги як самого обвинуваченого, так і його захисника на неправомірні дії працівників правоохоронних органів.

При цьому клопотання ОСОБА_10 про дослідження копії журналу первинного огляду та реєстрації медичної допомоги особам, які тримаються в ІТУ, в якому зафіксовано його огляд, проведений 28.05.2014 року та зареєстрований під № 88, є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України, так як апеляційний суд може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Доводи захисника про те, що суд неправильно зробив висновки про винуватість ОСОБА_10 пославшись, зокрема на протоколи слідчих експериментів від 18.06.2014 р. за участю ОСОБА_12 , від 31.05.2014 р. за участю ОСОБА_11 , від 29.05.2014 за участю ОСОБА_10 , при цьому, послався саме на пояснення підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , надані під час вказаних слідчих експериментів, які в силу вимог ст. ст. 23, 86 КПК України, є недопустимими доказами, тому суд не мав прав посилатись на них при ухваленні вироку, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Слідчий експеримент не є допитом особи, за змістом ст. 240 КПК України - це слідча дія метою якої є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а тому на неї не поширюються вимоги ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Результати такої слідчої дії підлягають оцінці, як джерело процесуального доказу, передбачене ст. 84 КПК України, в сукупності з іншими доказами у справі, що і було зроблено судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що дані протоколів слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обґрунтовано покладені в основу судового рішення як належний та допустимий доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 .

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що твердження обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час судового розгляду про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України, вчиняли лише ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 до нього непричетний, спростовуються послідовними показаннями під час проведення слідчих експериментів 29.05.2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_11 та 31.05.2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_12 , які детально пояснили та на місці показали, що, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вони вчинили розбій саме за пропозицією ОСОБА_10 , який брав активну участь у вчиненні розбою відносно ОСОБА_15 , після чого все майно, яким вони заволоділи, було передано ОСОБА_10 . Про непослідовність показань ОСОБА_10 під час судового розгляду 19.05.2015 року про те, що він спав в автомобілі та нічого не бачив, свідчать його показання під час проведення слідчого експерименту 31.05.2014 року, коли він пояснив, що бачив, як ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побили ОСОБА_15 , який втратив свідомість, після чого ОСОБА_11 передав йому майно загиблого. Відповідно до зазначених показань, ОСОБА_10 вказав місце, де відбувалося вчинення злочину, та послідовно зазначив місця, де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викинули ніж в море, після чого на заправці купили бензин, та повернувшись на місце, де залишили загиблого, облили його бензином та підпалили.

В зв`язку з цим, колегія суддів також критично відноситься до твердження захисника про те, що речі, які належали ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_10 не брав, а в ломбард речи потерпілого ОСОБА_15 здавав ОСОБА_12 , користуючись паспортом ОСОБА_10 , що підтверджується показами працівника ломбарду, оскільки вони, по-перше, суперечать відтворенню дій, обстановки за участю обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника під час проведення слідчого експерименту, де ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_11 передав йому гаманець з грошами приблизно 1000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «SONY Хрегіа», а по-друге, захисник не вказує у скарзі прізвище, ім`я, по батькові свідка, який в судовому засіданні це підтвердив, що лишає апеляційний суд можливості перевірити обґрунтованість цього доводу.

Необґрунтованими є доводи обвинуваченого ОСОБА_10 і про те, що судом не був досліджений висновок експерта Запорізького бюро СМЕ ОСОБА_14 № 592 від 10.06.2014 року, згідно з яким на футболці, правій та лівій кросівках ОСОБА_10 крові не знайдено та не виявлено, а також не дослідження показань, даних ним під час очної ставки, оскільки, по-перше, цей висновок експерта (т. 4 а.п. 95-98) був досліджений під час судового розгляду 11.02.2015 року о 15 годині з 40 до 43 хвилини (т. 5 а.п. 1 об) і врахований судом при ухваленні вироку (т. 5 а.п. 66 об.), а по друге, не дивлячись на те, що на футболці, правій та лівій кросівках ОСОБА_10 наявності крові не було встановлено, між тим суд врахував, що на куртці спортивній та брюках ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини, що не виключає походження від ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , але походження крові від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виключається (т. 4 а.п. 97). Що стосується не дослідження судом показань обвинуваченого ОСОБА_10 , даних ним під час очної ставки, то суд не мав їх право досліджувати, оскільки згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів критично відноситься до доводів захисника про те, що кров потерпілого ОСОБА_15 могла з`явитись на одязі ОСОБА_10 під час руху автомобіля від забруднених у крові рук ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Не заслуговують на увагу доводи захисника і про те, що судом було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_18 , який був безпосереднім учасником подій 11-12 квітня 2014 року та був допитаний слідчим під час досудового розслідування, як свідок обвинувачення, оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 327 КПК України, прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою старшого слідчого СВ Бердянського MB ГУМВС України від 14.07.2014 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_18 , а постановою цього слідчого від 19.08.2014 року, зупинено досудове розслідування за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ч. 5 ст. 27, ст. 187 КК України.

Таким чином, доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_10 , про недоведеність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, є необґрунтованими, а дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_10 призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , про застосування до обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ст. 69 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України призначення основного покарання більш м`якого ніж передбачено законом, можливо за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ст. 69 КК України судом першої інстанції не встановлено і в апеляційній скарзі ними не наведено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 місцевим судом було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також те що останні мають сім`ї, місце реєстрації та проживання, де характеризуються задовільно, а тому суд призначив їм покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, а останньому ще й передбачене санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Доводи обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про те, що вони свою вину визнали та щиросердно розкаялися у вчиненому, є необґрунтованими, оскільки з вироку вбачається, що вони вину свою визнали частково, не погодилися з обвинуваченням по епізодам, пов`язаних щодо вчинення ними грабежу відносно потерпілої ОСОБА_24 , а обвинуваченим ОСОБА_12 щодо вчинення ним грабежу відносно потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_44 , а також крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_21 .

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ст. 69 КК України, зокрема і у зв`язку з тим, що вони активно сприяли розкриттю злочинів на досудовому слідстві, а перший має мати, яка потребує допомоги, оскільки, вони вчинили ряд злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжкий, ОСОБА_12 неодноразово судимий, а ОСОБА_11 скоїв злочини в період іспитового строку, що свідчить про те, що вони на шлях виправлення не встали, а тому призначене районним судом покарання у виді позбавленні волі є необхідним та достатнім для виправлення їх та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 трималися під вартою по даному кримінальному провадженні з 27.05.2014 року по 26.01.2016 року включно, а ОСОБА_10 тримався під вартою по даному кримінальному провадженні з 28.05.2014 року по 26.01.2016 року включно, колегія суддів зараховує останнім цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_10 , та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , залишити без задоволення, а вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року (з урахуванням виправлених у ньому описок згідно до ухвали від 21.07.2015 року)щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у строк покарання, строк їх попереднього ув`язнення з 27.05.2014 року по 26.01.2016 року включно, а обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 28.05.2014 року по 26.01.2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4