ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Галича Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

за участю прокурора: Чугаєва В.Ю.,

адвоката: ОСОБА_1,

законного представника

неповнолітнього підсуднього: ОСОБА_2,

представника служби у справах

дітей Ставищенської РДА: ОСОБА_3,

представників міліції

у справах дітей: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, допризовника, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 304 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_7, учня ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5, 18 вересня 2010 року, близько 02 години, за знаходячись разом із ОСОБА_6 неподалік місцевого будинку культури в с. Гостра Могила Ставищенського району Київської області вирішив скоїти крадіжку чужого майна з домогосподарства № 9 по провулку Липовому в с. Гостра Могила. Після цього, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 скоїти крадіжку чужого майна, на що останній погодився, вступивши тим самим з ОСОБА_5 в попередній злочинний зговір.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 прослідували на територію вказаного домогосподарства, де в той час знаходився автомобіль НОМЕР_1 який належить ОСОБА_7. Знаходячись біля автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, з моторного відділу даного автомобіля, таємно викрали акумуляторну батарею 6СТ-60 «Источник», вартістю 199 (сто девяносто девять) гривень, що належить ОСОБА_7

З викраденими майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, привласнивши викрадене на свою користь.

Крім цього, 18 вересня 2010 року, близько 02 години, ОСОБА_5, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не досяг вісімнадцятирічного віку та являється неповнолітнім втягнув його в злочинну діяльність, а саме запропонував останньому скоїти крадіжку акумуляторної батареї автомобіля НОМЕР_1, який знаходився на території домогосподарства № 9 по провулку Липовому в с. Гостра Могила Ставищенського району Київської області. На дану пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_6 погодився і вони разом проникли на територію вказаного домогосподарства та з моторного відділу автомобіля НОМЕР_1, таємно викрали акумуляторну батарею 6СТ-60 «Источник», вартістю 199 (сто девяносто девять) гривень, що належить ОСОБА_7

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 304 КК України визнав повністю, суду показав, що ввечері 17 вересня 2010 року, разом із своїм знайомим ОСОБА_6 пішов до місцевого клубу в с. Гостра Могила на дискотеку, де вони відпочивали та спілкувалися. Близько 02 години, вже 18 вересня 2010 року, коли припинив працювати місцевий клуб, то під час розмови запропонував ОСОБА_6 піти до домогосподарства в якому проживає жінка похилого віку, а саме ОСОБА_8, щоб викрасти акумуляторну батарею, оскільки бачив, що в даному домогосподарстві, на подвірї знаходився легковий автомобіль «Москвич», зеленого кольору. Також ОСОБА_6 сказав, що дану акумуляторну батарею потрібно для мотоцикла і що на даному мотоциклі будуть їздити. На пропозицію вчинити крадіжку акумуляторної батареї ОСОБА_6 погодився і разом пішли до домогосподарства ОСОБА_8. Прийшовши до даного домогосподарства разом із ОСОБА_6 зайшли через ворота, які не були замкнені, а лише прикриті. Потім прослідували до автомобіля та вдвох разом відкрутили клеми акумулятора зняли акумуляторну батарею та таємно викрали її привласнивши на свою користь.

Також знав, що ОСОБА_6 неповнолітній та що йому немає ще 18 років, оскільки останній проживає по сусідству із ним та з дитинства підтримує дружні відносини. Крім цього запропонував ОСОБА_6 здійснити дану крадіжку оскільки, сам вчиняти крадіжку акумуляторної батареї боявся і ОСОБА_6 на пропозицію вчинити крадіжку без вагань погодився.

У вчиненому підсудний щиро кається просить суворо не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, суду показав, що близько 02 години 18 вересня 2010 року, ОСОБА_5 під час розмови запропонував піти до домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_8, щоб викрасти акумуляторну батарею. На пропозицію ОСОБА_5 погодився і разом пішли до вказаного домогосподарства. Прийшовши до даного домогосподарства разом із ОСОБА_5 зайшли через ворота, прослідували до автомобіля. та вдвох разом відкрутили клеми акумулятора зняли акумуляторну батарею та таємно викрали її привласнивши на свою користь.

У вчиненому підсудний щиро кається просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 304 КК України та ОСОБА_6, в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 185 ч. 2 України, також підтверджується:

- показами свідка ОСОБА_7, яка суду показала, що 18 вересня, близько 06 години 30 хвилин, пішла займатися по господарству. Через деякий час її чоловік ОСОБА_9 виявив, що капот автомобіля Москвич 2140 відкритий, а потім її чоловік ОСОБА_9 виявив, що з моторного відділу даного автомобіля зникла акумуляторна батарея.

- показами свідка ОСОБА_9, який суду показав, 18 вересня, близько 05 години, він прокинувся та пішов займатися по господарству. Коли вийшов на вулицю пішов до автомобіля Москвич 2140 та виявив, що капот автомобіля відкритий, а коли він відкрив капот то виявив, що з моторного відділу вказаного автомобіля зникла акумуляторна батарея.

- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8, із яких встановлено, що 18 вересня 2010 року, коли вона прокинулася та перебувала в будинку, то в цей час зайшов зять ОСОБА_9 та повідомив, що з автомобіля вночі невідомі особи вчинили крадіжку акумуляторної батареї.

Окрім цього вина підсудних підтверджується: заявою ОСОБА_7 від 18.09.2010 року (а.с. 8); протоколом огляду місця події від 18.09.2010 року (а.с. 9-10, 11-12); протоколом огляду місця події від 18.09.2010 року (а.с. 14-15, 16-17); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 08.10.2010 року (а.с. 82, 83-85); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 08.10.2010 року (а.с. 86, 87-90); висновком судово-товарознавчої експертизи від 11.10.2010 року (а.с. 72-73); протоколом огляду речових доказів від 11.10.2010 року (а.с. 76);

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного- Омельчука В.Ю. доведена і його дії кваліфікує за ст.ст. 185 ч. 2, 304 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинену за попередньою змовою групою осіб та втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність,

-дії ОСОБА_6 кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_5, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_10, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_6, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, а також відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6. судом не встановлено.

Враховуючи всі викладені обставини та беручи до уваги, що підсудний ОСОБА_5Ю вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочини, ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, вважає за можливе призначити підсудним покарання в межах санкцій статей, що вмінені в обвинувачення підсудним, призначивши ОСОБА_5 остаточну міру покарання за вчинені злочини відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України, з покладення на нього вимог, передбачених п. 2), 3) ч. 1 ст. 76 КК України, ОСОБА_6 призначити покарання із застосуванням до нього вимоги ст.ст. 75, 104 КК України та покладенням на нього вимог, передбачених п. 2), 3) ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд розглянув питання про можливість застосування до підсудних ст. 69, 69-1 КК України, проте, підстав для їх застосування не знаходить.

Речові докази: акумуляторну батарею 6СТ-60 «Источник», залишити ОСОБА_7.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання

-за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ст. 304 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Застосувати до ОСОБА_5 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та зобовязати його, відповідно до п.п. 2), 3) ч. 1 ст. 76 КК України, не виїзджати за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5- підписку про невиїзд не змінювати до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 вимоги ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та зобовязати його, відповідно до п.п. 2), 3), ч. 1 ст. 76 КК України, не виїзджати за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 підписку про невиїзд не змінювати до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі акумуляторну батарею 6СТ-60 «Источник», залишити власнику ОСОБА_7..

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський районний суд Київської області, протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його оголошення.

Суддя Ю.М.Галич