АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/1840/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/633/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене, 06.09.2015р до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000650 відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Чирчик Ташкентської області Республіки
Узбекистан, зареєстрованого та проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213КК України, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області, на вирок суду Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2015р.
Вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1ст.213 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області, просить змінити вирок суду першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.213 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 130 год.
За обставин встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , не маючи ліцензії на здійснення операцій з металобрухтом і, не маючи права займатися прийомом від населення металобрухту, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, а саме, що «операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами», 28.02.2015р., прийняв від ОСОБА_8 10 кг. брухту чорних металів, 25.03.2015р. від ОСОБА_9 10 кг. брухту чорних металів, 25.03.2015р. від ОСОБА_10 14 кг. брухту чорних металів, виплативши кожному - 26 грн., 25 грн. та 35 грн.

Таким чином, в період з початку лютого 2015р. до 25.03.2015р., мешкаючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, займався прийомом від громадян брухту чорних металів промислового та побутового походження, прийнявши за вказаний період 255 кг. брухту чорних металів, який 25.03.2015р. у нього було вилучено працівниками міліції.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить змінити вирок суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що на його думку призвело до не правильного призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .
Прокурор вказує, що судом першої інстанції були порушені вимоги п.6 ч.1 ст.368, ч.2 ст.370 КПК України.
Суд першої інстанції в порушення вимог ст.69-1 КК України, призначив обвинуваченому покарання розмір, якого перевищує дві третини максимального розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.213 КК України, розмір якого, повинен становити 130 годин громадських робіт, а не 150, як призначив суд.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області, просила колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, змінивши рішення суду в частині призначеного покарання, на підставі ст.69-1 КК України, зменшити обвинуваченому розмір громадських робіт до 130 годин.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими, такими, що заслуговують на увагу і підлягають задоволенню.
Підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а у відповідності до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Суд першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.213 КК України, призначив обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, встановивши розмір покарання в межах санкції ч.1 ст.213 КК України, а саме 150 год. громадських робіт.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.66 КК України, визнав за обставини, які пом`якшують покарання відповідно п.1 - щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені (ар.пр.81-зворот).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, встановивши наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених у п.1 ст.66 КК України, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, повинен був застосувати ст.69-1 КК України, та призначити покарання, строк і розмір якого не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.213 КК України.
Статтею 69-1 КК України, встановлений особливий порядок призначення покарання за наявності у справі певних обставин, які пом`якшують покарання.
Згідно ч.1 ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст.66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого, відповідною санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу.
Оскільки обвинувачений, вчинив злочин до набрання чинності 05.04.2015р. Закону України від 12.02.2015р. №191-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», згідно якому стаття 213 була викладена в новій редакції, суд першої інстанції керуючись вимогами ст.5 КК України, правильно призначив ОСОБА_6 покарання, в старій редакції закону встановленого в санкції ч.1 ст.213 КК України, тобто закону, який діяв на момент скоєння ним злочину, оскільки новий закон, посилює кримінальну відповідальність і погіршує становище особи.
Колегія суддів вважає, суд першої інстанції при ухваленні вироку не застосував закон, який підлягає застосуванню, що у відповідності з п.1 ст.413 КПК України, тягне за собою зміну судового рішення, у зв`язку з чим рішення суду в частині призначення обвинуваченому покарання підлягає зміні, а призначене покарання, згідно п.1 ч.1 ст.408 КПК України, пом`якшенню.
З огяду на зазначене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, ч.1 ст.412, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу, першого заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити повністю.
Змінити, вирок суду Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2015р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за ч.1 ст.213 КК України, в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.213 КК України, із застосуванням ст.69-1 КК України до покарання у виді громадських робіт, строком 130 годин.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувався.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3