печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5980/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., за участю секретаря Хлуд А.Ю., прокурора Сказка І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Печерського району м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокуратури Печерського району м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 посилається на те, що вона звернувся до прокурора Печерського району м. Києва із заявою про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 під час постановлення завідомо неправосудного рішення.

Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР не отримала.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 не з'явилася, направила слідчому судді заяву, в якій просить провести слухання скарги у її відсутність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, просила розглядати скаргу у її відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за її відсутності на підставі наданих сторонами доказів.

Прокурор в судовому засідання доводи скарги не визнав, просив відмовити в задоволенні скарги, надавши письмові заперечення на скаргу.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що прокуратурою Печерського району м. Києва заяву ОСОБА_1 від 31.01.2013 р. про кримінальне правопорушення, вчинене на її думку суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки обставини викладені у зверненні ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Такі дії прокурора відповідають фактичним обставинам справи на ґрунтуються на діючому законодавстві.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подану заяву ОСОБА_1 вважає «заявою про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2

По суті заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить внести відомості щодо вчинення на її думку суддею Касьяном О.П. кримінального правопорушення, в результаті незгоди її з постановленим суддею рішенням, а саме ухвалою від 07.04.2011 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за її позовом до Піщанського районного споживчого товариства про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає,що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь - яким рішенням суду.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Печерського району м. Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.Г.Ільєва