Провадження № 1-кп/127/1163/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2015 р. за № 0000051 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2012 р. зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Незважаючи на вимоги вказаного рішення, ОСОБА_5 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей, добровільно рішення суду не виконував, з жовтня 2012 року по липень 2015 року не працював і не намагався вжити заходів до працевлаштування, на обліку в центрі зайнятості за місцем проживання не перебував, коштів на сплату аліментів законним шляхом не здобував, заходів щодо погашення заборгованості з аліментів не вживав, матеріальної допомоги своїм дітям не надавав.

У зв`язку з ухиленням від виплати аліментів ОСОБА_5 попереджався державним виконавцем Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, однак попередження ігнорував та продовжував ухилятись від виплати коштів на утримання дітей. Внаслідок вказаний дій утворилась заборгованість з виплати аліментів станом на 31.07.2015 р. в розмірі 23026,91 грн., що сукупно перевищує суму за 6 місяців відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що про наявність рішення суду йому було відомо, однак він не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки не був працевлаштований. Він не став на облік у центрі зайнятості, оскільки йому запропонували роботу, яка не відповідала його підготовці. Крім того, для постановки на облік необхідно було зібрати великий обсяг документів.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що наявне рішення суду про стягнення з обвинуваченого на її користь аліментів, однак той в добровільному порядку їх не виплачує, тому вона звернулась з відповідною заявою. Іншої допомоги в утриманні дітей обвинувачений їй не надавав.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України та ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням наступних доказів, а саме:

-копії виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 12.12.2012 р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття;

-копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2012 р.;

-копії викликів до державного виконавця та запитів державного виконавця, здійснених в ході проведення виконавчого провадження;

-копію заяви ОСОБА_5 на ім`я начальника Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ, відповідно до якої ОСОБА_5 повідомляв, що передає кошти на утримання дітей ОСОБА_4 з рук в руки у зв`язку з чим зобов`язувався з`явитись з останньою для написання відповідної заяви;

-довідку-розрахунок, згідно з якою станом на 31.07.2015 р. заборгованість ОСОБА_5 зі сплати аліментів складає 23026,91 грн.;

-лист за підписом першого заступника директора Вінницького обласного центру зайнятості ОСОБА_8 від 17.07.2015 р. за № 04-12/3292, відповідно до якого ОСОБА_5 до Вінницької обласної служби зайнятості не звертався та на обліку не перебуває.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт наявності виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх дітей. Дана обставина в судовому засіданні сторонами кримінального провадження не оспорювалась і була підтверджена наданими копіями виконавчого провадження. В наданих суду матеріалах наявна копія заяви ОСОБА_5 на ім`я начальника Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ про те, що він частину коштів в якості сплати аліментів передає ОСОБА_4 у зв`язку з чим зобов`язувався з`явитись до державного виконавця для написання відповідної заяви. Однак, суду не було надано відомостей, які б підтвердили вищевказану обставину. Крім того, відповідаючи в судовому засіданні на питання сторони обвинувачення, ОСОБА_5 факт передачі ОСОБА_4 будь-яких коштів в якості сплати аліментів заперечив.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 до центру зайнятості з метою його працевлаштування не звертався, мотивуючи тим, що йому потрібно було зібрати великий обсяг документів, а також тим, що йому не могли запропонувати роботу відповідно до його фахової підготовки.

Зі змісту примітки до ст. 164 КК України випливає, що відповідальність за вчинення даного злочину настає у разі вчинення будь-яких діянь боржника, спрямованих на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що у ОСОБА_5 була реальна можливість вжити заходів, спрямованих на виконання свого обов`язку зі сплати на користь потерпілої аліментів на утримання малолітніх дітей, однак обвинуваченим не було вжито жодних заходів до виконання вказаного обов`язку, а в подальшому для погашення заборгованості, що виникла. Також суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт ухилення обвинуваченого від явок до державного виконавця з метою примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкий умисний злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що обвинувачений на даний час не працевлаштований, у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів на утриманні малолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) год. громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: