Справа № 214/5981/15-к
1-кп/214/589/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000337 від 06.07.2015 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.06.2015 року, діючи умисно з корисливих мотивів, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, в гаражі, розташованому на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював прийом у фізичних осіб брухту чорного металу за ціною 3 грн. 00 коп. за 1 кг., та кольорового металу алюмінію за ціною 15 грн. 00 коп.
Так, 29.06.2015 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , прийняв від ОСОБА_6 , брухт чорних металів вагою 100 кг., за що останній отримав грошові кошти в розмірі 300 грн. 00 коп. та кольорових металів, а саме лому алюмінію вагою 1 кг., за що отримав грошові кошти в розмірі 15 грн. 00 коп., на загальну суму 315 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 , здійснив прийом брухту чорних металів, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , належить кваліфікувати за ч.1 ст.213 КК України за ознаками: здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він протягом року в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу, в гаражі, розташованому на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював прийому у фізичних осіб брухту чорного металу за ціною 3 грн. 00 коп. за 1 кг., та кольорового металу алюмінію за ціною 15 грн. 00 коп. за 1 кг. 29.06.2015 року на територію вказаного домоволодіння зайшли працівники міліції, які провели обшук в гаражі, який знаходився на території домоволодіння, під час якого зафіксували факт прийому ним металобрухту. До працівників міліції, він 29.06.2015 року, на території домоволодіння по АДРЕСА_2 прийняв від невідомої особи, брухт чорних металів та кольорових металів, заплативши невідомій особі за брухт 315 грн. 00 коп. Вину визнає, розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1 а.с.57).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.55), раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий (Т.1 а.с.60), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебував під наглядом з 1997 року з приводу психічних поведінкових розладів, внаслідок вживання опоїдів, синдром залежності, з вересня 2007 року знятий з під нагляду через відсутність відомостей (Т.1 а.с.56).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді обмеженням волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_7 , випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази:

- лом та відходи чорних металів загальною вагою 101 кг., лом кольорових металів вагою 1 кг., які знаходяться на зберіганні ТОВ «Кривбассвтормет» - передати в дохід держави (Т.1 а.с.28,30);

-напільні торгівельні ваги та важелі у кількості 5 штук, які знаходяться на зберіганні у камері схову КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити (Т.1 а.с.30,32) ;

-чорнові записи щодо продажу металобрухту (журнал на 36 аркушах) зберігати в матеріалах кримінального провадження (Т.1 а.с.30,33);

-грошові кошти у розмірі 70 грн., які знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку фінансового відділу КВП ГУНП в Дніпропетровській області, передати в дохід держави (Т.1 а.с.30,31).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1