Справа №212/6356/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

Секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000331 у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорська, Сахалінської області, Росія, українеця, громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України,

Сторони кримінального провадження: прокурор прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 висувається обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за наступними фактичними обставинами: 30.06.2015 водій ОСОБА_3 , виконуючи перевезення пасажирів по міському маршруту № 242 та керуючи автобусом «СПВ 20 РУТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Ватутіна з боку вул. 20 Партз`їзду в напрямку кільця 129 кварталу в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

Наближаючись до зупинки громадського транспорту «Світанок», водій ОСОБА_3 зупинився для здійснення посадки / висадки пасажирів. Після зупинки, по салону автобусу, убік виходу рухалась пасажир ОСОБА_5 яка, дійшовши до дверей почала виходити по сходинках із салону автобусу. В цей же час, водій ОСОБА_3 , перед початком свого руху, не переконався у тому, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, почав свій рух вперед до повного зачинення дверей, тим самим грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, в районі зупинки громадського транспорту «Світанок» в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, в процесі початку руху та зачинення дверей, пасажир ОСОБА_5 , яка виходила із салону, втративши рівновагу, випала із салону автобусу та впала на проїзну частину дороги отримавши тілесні ушкодження.

Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 , залишив місце пригоди, чим грубо порушив вимоги п. 2.10. а) ПДР України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1504 від 30.07.2015, потерпілій ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, часткового пошкодження зв`язочно-капсульного апарату лівого колінного суглоба, гемартроз. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1., 21.4. Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв`язок.

Тим самим встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно майнову та моральну шкоду. Обвинуваченим ОСОБА_3 майнова та моральна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі.

На досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_3 і потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є: для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 ( апеляційне оскарження) і 424 ( касаційне оскарження) цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої ст. 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено і є зрозумілими.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що наслідками угоди про примирення для нього є - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_3 роз`яснено і є зрозумілими.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.2 ч. 3 ст. 424 КПК України, потерпілій ОСОБА_5 роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Згідно до ст.469 ч.1 КПК України угода про примирення укладається за ініціативою потерпілого або підозрюваного, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості. Підозрюваний ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодував матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 остання не має ніяких претензій.

Перевіривши зміст угоди про примирення на її відповідність вимогам ст. 471 КПК України, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілу ОСОБА_5 та прокурора, які просили затвердити угоду про примирення, і переконавшись, що обвинувачений ОСОБА_3 і потерпіла, уклали угоду добровільно, цілком розуміють її суть та добровільно відмовляються від наданих їм, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України прав, а також, те, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання примирення, передбачені ст. 473 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам закону та не вбачаючи підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, керуючись ст.ст. 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0000331 укладену 31 липня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений, судових витрат немає.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, тільки з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1