Справа № 301/750/13-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, працюючого міліціонером окремого взводу конвойної служби міліції УМВС України в Закарпатській області, одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 15 квітня 2012 року в проміжок часу з 03 години 30 хвилин по 04 годину 30 хвилин керуючи автомобілем марки Scoda Superb , номерний знак НОМЕР_1 рухаючись на автодорозі Хмільник Іршава в напрямку с. Хмільник, Іршавського району , в порушення вимог п.п.11.2, 12.1,12.4,12.1 Правил дорожнього руху України, після проїзду правого повороту перед будинком №1 в с. Хмільник Іршавського району, проявив неуважність до дорожньої обстановки, її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, при виникненні небезпеки для руху у виді вибоїни на проїзній частині дороги неправильно застосував прийоми керування автомобілем, при виконанні маневру об*їзду вибоїни на дорожньому полотні втратив контроль над рухом автомобіля, що привезло до його заносу з виїздом на праве узбіччя дорогоги та перекидання на дах у кювет. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири пвтомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали легкі тілесні ушкодження, пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, пасажир ОСОБА_12 - тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_13 - від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої та заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та показав, що 15 квітня 2012 року біля 3 години його знайомі попросили відвезти їх у сусіднє село, на що він погодився. Падав сильний дощ, він рухався зі швидкістю до 60 км/год, оскільки була погана видимість, і при в`їзді в село Хмільник заднє колесо автомобіля потрапило у вибоїну, внаслідок чого його автомобіль знесло на узбіччя, він втратив керованість автомобілем і автомобіль перекинувся. Вважає себе невинуватим у даному ДТП, оскільки він не мав можливості уникнути в`їзду у вибоїну, про що також ствердили висновки експертів, виконані за клопотанням захисту. При цьому зазначив, що потерпілим шкоду відшкодував у повному обсязі. Просить його виправдати.
Не дивлячись на заперечення ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в ході судового слідства та стверджена в судовому засіданні показаннями потерпілих, свідків та письмовими доказами, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що є мамою та бабусею померлої дівчини, очевидцем події не були, однак мають претензії до обвинуваченого матеріального характеру, просять цивільний позов задовольнити.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають ніяких претензій ані матеріального ані морального характеру, вважають його невинуватим у даному ДТП, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та в заявах вказали, що просять не позбавляти його волі.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є мамою обвинуваченого, зі слів сина їй відомо, що він їхав на автомобілі, автомобіль в`їхав у яму і втратив керованість, дорога була слизька і автомобіль потрапив у ДТП, після цього син більше восьми місяців знаходився на лікуванні.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні показали, що 15 квітня 2012 року біля 04 години вони прокинулися від сильного гуркоту та шуму, а коли вибігли на вулицю, то побачили у кюветі перекинутий легковий автомобіль, з боку якого лунали крики по допомогу, під автомобілем лежала молода дівчина, яка кричала по допомогу та яку вони витягли з-під автомобіля. Вони викликали швидку. На той час дорожнє покриття було мокре, падав дощ, ДТП трапилася на відрізку дороги, де за 50 метрів є підйом, після якого дорога має заокруглення.
З протоколу огляду місця події, схеми та фото-таблицею до нього від 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 4-23) встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є центральна дорога с. Хмільник, навпроти будинку № 1, Іршавського району, Закарпатської області, сполученням Іршава-Берегово, на місці закінчення правого повороту в сторонку міста Іршава. Дорожнє покриття на місці ДТП мокре. На правому дорожньому полотні біля роздільної смуги виявлено яму розміром шириною 76 см х 95 см, глибиною 5,5 см. Від ями посередині виявлено сліди протектора та нашарування шин автомобіля, які плавно прямують на праве узбіччя, та які співпадають з протектором шин автомобіля «Scoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Висновком судово-медичного експерта-токсиколога від 17 квітня 2012 року за № 1341 (Т.1 а.с. 195-197) встановлено, що в крові ОСОБА_4 не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів.
Висновком судової медичної експертизи № 29 від 17 квітня 2012 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_13 виявилися закрита травма черепа з розривами внутрішніх органів, перше, це печінки з крововиливом в черевну порожнину. Травматичного шоку на фоні закритої внутрічерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку. Наявність трьох паралельних розривів печінки, крововилив в черевну порожнину, крововилив під оболонки головного мозку, ознаки травматичного шоку в нирках у виді мілкоцяткових крововиливів, гостре малокрів`я та шокові зміни у нирці. Наказом № 6 Міністерства охорони здоровя України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення, що призвели до смерті потерпілої. Вказані тілесні ушкодження виникли від удару тіла з частинами салону автомобіля, падіння на шляхове покриття, грунт, удару частинами тіла об дорожнє покриття, відносяться до автотравми з випадінням пасажира з рухаючогося з перекодуванням легкового автомобіля, спричинені в термін 15 квітня 2012 року та перебувають у прямому причинному зв`язку з даною ДТП та настанням смерті ОСОБА_13 (Т. 1 а.п. 200-205).
Висновком судово-медичної експертизи № 89 від 17 квітня 2012 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки не більше 6 днів, спричинені внаслідок дії тупого твердого предмету, яким могли бути частині всередині автомобіля при опрокидуванні, в якому вона була пасажиром, в термін 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 213-215).
Висновком судово-медичної експертизи № 137 від 17 квітня 2012 року у потерпілого ОСОБА_11 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня, та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до розладу здоров`я більше 21 дня, спричинені внаслідок дії тупого твердого предмету, яким могли бути частини салону автомобіля при опрокидуванні, в якому він був пасажиром, а також при випадінні із салону автомобіля на ґрунт, в термін 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 218-221).
Висновком судово-медичної експертизи № 120 від 17 квітня 2012 року у потерпілого ОСОБА_12 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня, середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до розладу здоров`я більше 21 дня, та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді закритої хребетно-спінальної травми, двобічного перелому основи дужки хребця, забій спинного мозку в поперековому відділі хребта з нижнім периферичним пара парезом з порушення функції органів малого тазу по типу затримки з двобічною гіпостезією, спричинені внаслідок дії тупого твердого предмету, яким могли бути частини салону автомобіля при опрокидуванні, в якому він був пасажиром, з послідуючим випадінням із салону автомобіля на грунт чи дорожнє покриття, в термін 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 224-228).
Висновком судово-медичної експертизи № 86 від 17 квітня 2012 року у потерпілої ОСОБА_10 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня, середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до розладу здоров`я більше 21 дня, спричинені внаслідок дії тупого твердого предмету, яким могли бути частини салону автомобіля при опрокидуванні, в якому вона була пасажиром, з послідуючим випадінням із салону автомобіля на грунт, в термін 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 231-234).
Висновком судово-медичної експертизи № 136 від 17 квітня 2012 року у потерпілого ОСОБА_14 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня, спричинені внаслідок дії тупого твердого предмету, яким могли бути частини салону автомобіля при опрокидуванні, в якому він був пасажиром, з послідуючим випадінням із салону автомобіля на грунт чи дорожнє покриття, в термін 15 квітня 2012 року (Т.1 а.с. 237-240).
З протоколу огляду транспортного засобу встановлено, що автомобіль «Scoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , має множинні механічні пошкодження кузова у вигляді вм`ятин, кузов має загальний перекіс даху і стійок даху по напрямку справа на ліво, значні пошкодження мають передня панель каркасу кузова, капот двигуна, переднє ліве та праве крила ( Т.1 а.с. 257-262).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи з дослідження технічного стану автомобіля з фото-таблицею до нього від 05 червня 2012 року (Т. 2 а.с. 9-22), рульова, гальмівна, ходова система та система освітлення автомобіля «Scoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані.
Відповідно до висновку комісійної судової авто-технічної експертизи № 1958 від 23 жовтня 2012 року, виконаної за постановою органу досудового слідства, в даній дорожній ситуації водій автомобіля«Scoda Superb» ОСОБА_4 не повинен був саджати в салон автомобіля більш ніж як чотирьох пасажирів, рухатися по дорозі сполученням м. Іршава - с. Хмільник зі швидкістю не більше ніж 90 км/год, а в`їжджаючи на територію населеного пункту села Хмільник повинен був зменшити швидкість до 60 км/год. Тільки за рахунок руху автомобіля в стані заносу та за рахунок перекидання на дах була погашена швидкість в 74,2 км/год.. В даному випадку визначити втрати кінетичної енергії на удар автомобіля у підкіс кювету, а також на удар у дерево та на деяких ділянках шляху, непозначених на схемі, неможливо. Дійсна швидкість автомобіля перед пригодою була більшою за 74,2 км/год., тобто, перевищувала допустиму в 60 км/год. швидкість для руху в населених пунктах. З технічної точки зору причиною з`їзду автомобіля з проїзної частини дороги і причиною дорожньо-транспортної пригоди є обставини, пов`язані із тим, що від час виконання маневру об`їзду вибоїни водій автомобіля ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку (зокрема стан дороги) і рухався з такою швидкістю, яка не давала йому можливість постійно контролювати рух автомобіля (Т.2 а.с. 43-52).
Щодо доводів обвинуваченого щодо відсутності його вини у даній ДТП з посиланням на висновки експертиз № № 618, 619, 622, виконані за клопотанням захисту, то суд зазначає наступне. Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи за № 618 від 21 серпня 2013 року, виконаної за клопотанням захисту, траєкторія руху автомобіля марки «Scoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту ДТП (перекидання автомобіля) на ділянці від ями, виявленої на проїзній частині дороги на відділі 90,6 м. від будинку № 1, що знаходиться на цій дорозі, до місця знаходження автомобіля, збігається із траєкторією слідів коліс № 2,6,7, виявлених на місці події (Т.4 а.с. 148-150). Також висновком дорожньо-технічної експертизи № 619 від 14 жовтня 2013 року, виготовленого за клопотанням захисту, визначено середній коефіцієнт зчеплення дорожнього покриття на ділянці проїзної частини правої смуги руху автодороги Хмільник-Іршава в населеному пункті с. Хмільник, де 15 квітня 2012 року сталася ДТП, який складає 0,42 (Т.4 а.с. 165). Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 622 від 15 жовтня 2013 року, виконаної за клопотанням захисту, встановлено, що максимальна величина сповільнення автомобіля могла знаходитися в межах від 3,4 м/с.кв. на ухилі у 4% до 4,1 м/с.кв.. На горизонтальній ділянці дороги. Відповідно до цього висновку визначено, що якщо глибина та розміри пошкодження дорожнього полотна перевищують допустимі межі, то з технічної точки зору уже неможливо виключити їх вплив на керованість транспортного засобу, адже сам зміст обмежень розмірі пошкоджень якраз і полягає у виключенні таких можливих впливів.
Однак дані, здобуті при проведенні вищенаведених експертиз, призначених за клопотанням захисту і використані для оцінки факторів, які пов`язані зі станом дорожнього покриття, зокрема із наявністю вибоїн дорожнього покриття та умовами зчеплення шин з дорогою, не можуть бути взяті судом до уваги з тих підстав, що заміри вибоїни, яка цікавила адвоката, експертом були здійснені на час виконання експертизи станом на 14 жовтня 2013 року, а саме: розміри вибоїни визначені 95 см. х 45 см., а глибина 13,5 см., а не ті, які здобуто органом досудового слідства при проведенні огляду місця події на час ДТП, які згідно протоколу огляду місця події, схеми та фото-таблицею до нього від 15 квітня 2012 року становили відповідно: розміри 0,76 см. х 0,95 см., а глибина 5,5 см..
На підставі ухвали суду від 29 листопада 2013 року СВ Іршавського РВ УМВС України було проведено слідчий експеримент, в ході якого було встановлено віддаль, з якої водій ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість побачити вибоїну на смузі руху керованого ним транспортного засобу під час дорожньо-транспортної, а саме: 12,9 метрів.
Також під час судового розгляду судом по справі було призначено комісійну судову авто-технічну експертизу та відповідно до висновку якої за № 1869 від 25 липня 2014 року, встановлено, що при вихідних даних, встановлених при слідчому експерименті водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути в`їзду у вибоїну шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування (при цьому не виключена ситуація, при якій до моменту цього в`їзду водій ОСОБА_4 навіть не встигав би привести у дію гальма свого автомобіля. Однак, даний висновок експерта також не бути взяти судом до уваги як такий, що виключає вину ОСОБА_4 , по скільки у ньому не вирішено всіх питань, поставлених експертом перед судом, насамперед яка була дійсна швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 з врахуванням його завантаженості.
Інших доказів сторонами кримінального провадження суду не надано.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає часткове добровільне відшкодування завданих збитків усім потерпілим.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України суд визнає тяжкі наслідки, завдані злочином.
При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується по місцю роботи та місцю проживання позитивно, судиться вперше, є молодим за віком.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, те, що він по місцю проживання та місцю роботи характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є молодим за віком, вчинений ним злочин є тяжким злочином, і з огляду на вище зазначені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з позбавленням права керувати транспортними засобами і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів .
В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі по 300 000 гривень кожній. Моральна шкода полягає завдані значного душевного болю, який триває. Спричинені моральні страждання від пережитої трагедії призвели до зміни звичного способу життя та не дають можливості повернути душевний спокій та рівновагу.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов в судовому засіданні не визнав.
Дослідивши матеріали та заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково, а саме з урахуванням завданих потерпілим фізичних та моральних страждань суд оцінює в розмірі по 20 000 гривень кожній потерпілій .
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину .
Цивільний позов задовольнити частково.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд.
Речовий доказ автомобіль марки «Scoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Іршавського РВ УМВС України, та бампер, після вступу вироку в законну силу, повернути власнику ОСОБА_4 .
Судові витрати за проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 4 536,20 гривень та в розмірі 2 758,50 гривень.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар суду: ОСОБА_18