АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1679/15 Справа № 202/4888/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

09 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляціями прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2015 року.

Цим вироком,

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, має середню освіту, не одружений, працюючий охоронцем ТОВ «АТБ маркет», зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дніпропетровську, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 10.03.2015 року, проживаючий в АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що 17 березня 2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, за попередньою змовою, в районі будинку АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном, побачивши перед цим, що у ОСОБА_7 є гроші, наздогнали останнього, де ОСОБА_8 підбігши до потерпілого ззаду, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого у виді нанесення удару кулаком в потилицю, від якого потерпілий впав. ОСОБА_9 тримав ОСОБА_7 , придавивши коліном до землі, а ОСОБА_8 обшукав і відкрито заволодів грошима в розмірі 800 грн.

В апеляціях:

Обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок, застосувавши відносно нього ст.75 КК України і призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Суд не врахував того, що він кримінальне правопорушення скоїв вперше, раніше до адміністративної, кримінальної, дисциплінарної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у скоєному, сприяв слідству у розкритті злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкода, завдана потерпілому була відшкодована добровільно, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, є єдиним годувальником у родині. Попросив вибачення у потерпілого та примирився із ним.

Прокурором ставиться питання про зміну вироку, додавши до переліку обставин, що пом`якшують вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - активне сприяння розкриттю злочину, що було зазначено в обвинувальному акті та мало бути враховано судом.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали обидві апеляції, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляції та просив призначити обвинуваченим покарання, не пов`язане з позбавленням волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія вважає апеляції такими, що підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, кваліфікація його дій не оскаржуються.

Покарання ж призначене обвинуваченим, на думку колегії, надто суворе. Суд не знайшов якихось обставин, обтяжуючих покарання, визнав обставинами, що пом`якшують покарання щиросердне розкаяння кожного, а ОСОБА_8 і відшкодування шкоди потерпілому. Враховуючи дані про особу обвинувачених, суд вказав лише те, що обидва не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризуються за місцем проживання.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені характеризуються за місцем проживання позитивно, ОСОБА_8 не судимий, на утриманні у нього знаходяться непрацюючі мати та бабуся - пенсіонерка, яка страждає на ряд хронічних захворювань.

Цих даних, як і сприяння слідству у розкритті злочину і те, що потерпілий просив суворо їх не наказувати, суд взагалі не врахував.

За таких обставин, колегія вважає, що є підстави для пом`якшення покарання, як обвинуваченому ОСОБА_8 , так і обвинуваченому ОСОБА_9 , роль якого у скоєному, була менш значною.

Враховуючи повне визнання вини та щиросердне розкаяння обвинувачених, відшкодування збитку потерпілому, сприяння ними розкриттю злочину, що колегія також визнає обставиною, пом`якшуючою покарання, вищенаведені дані про особу кожного, думку потерпілого, який не мав претензій до обвинувачених та просив не позбавляти їх свободи, колегія вважає можливим застосувати положення ст.69 КК України, визначивши строк покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2015 року, у частині призначення покарання, - змінити.

Зменшити покарання призначене за ч.2 ст.186 КК України обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із застосуванням ст.69 КК України, до 2-х років позбавлення волі, кожному.

В решті частини вказаний вирок залишити без змін.

Судді: