В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/730/15-к
Провадження 1-кп/534/99/15
07 грудня 2015 року
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

представників потерпілого: ОСОБА_15 , ОСОБА_16
заставодавця: ОСОБА_17
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальне провадження №0000854 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.10.2008р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.187, ст.104, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 17.06.2011р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
-19.03.2015р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у сумі 850 грн.;
-у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.384 КК України
В С Т А Н О В И В:
Епізод (І) 20.10.2014р. у період часу з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи біля першого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом перерізання металевого велосипедного тросу, незаконно заволодів велосипедом «Winner VIKING», номер рами НОМЕР_1 , біло-червоного кольору, який належить ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2 500 гривень. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (ІІ) 22.10.2014р. о 15 год. 30 хв. обвинувачений, шляхом вільного доступу прибув на територію будинку управлянні ВАТ «Полтавський ГЗК» за адресою: м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 16. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом перерізання металевого велосипедного тросу, незаконно заволодів велосипедом «Optima» чорно-зеленого кольору, належний ОСОБА_18 . Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 2 900 грн. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (ІІІ) 24.10.2014р. у період часу з 08 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув на територію будинку управлянні ВАТ «Полтавський ГЗК» за адресою: м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 16. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети незаконно проник до огородженої території велосипедного майданчику, що має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, у вигляді навісного замка та шляхом перерізання металевого велосипедного тросу, заволодів велосипедом «TREK 4400» сірого кольору, належного ОСОБА_19 . Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 3300 гривень. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (ІV) 11.11.2014р. у період часу з 10 год. 10 хв. до 10 год. 26 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув до приміщення ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», що розташоване на території ВАТ «Полтавський ГЗК», за адресою: м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 16. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, заволодів ноутбуком «НР 630», вартістю 3 750 грн., належного ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна». Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» матеріальної шкоди на загальну суму 3 750 грн. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (V) 16.11.2014р. у період часу з 07 год. 20 хв. до 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув до гірничотранспортного цеху ВАТ «Полтавський ГЗК», що знаходиться за адресою: м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 16. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом перерізання металевого велосипедного тросу, заволодів велосипедом «INTENZO VECTOR», номер рами НОМЕР_2 , чорно-білого кольору, належний ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1 800 грн. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (VІ) 28.11.2014р. о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув до приміщення магазину «Спокуса» за адресою: вул. Строни 3, м. Комсомольськ. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з сумочки потерпілої заволодів ноутбуком «НР mini» ІР Е8:94:F6:4С:Е2:40, темно рожевого кольору, вартістю 5 000 грн. та грошовими коштами в сумі 1 000 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 6 000 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (VІІ) у період часу з 07.12.2014 року до 17.12.2014 року, ОСОБА_5 , прибув до гаражного товариства № НОМЕР_3 розташованого в районі пожежної частини м. Комсомольська Полтавської області. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом пошкодження замку гаража, що не має відповідного номеру, проник до його приміщення та незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом марки «HONDA DIO», номер рами НОМЕР_4 , чорного кольору, вартістю 4 176 грн., належний ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 4 176 грн. Шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (VІІІ) у період часу з 07.12.2014 року до 17.12.2014 року, ОСОБА_5 , маючий умисел направлений на крадіжку чужого майна, прибув до гаражного товариства № НОМЕР_3 розташованого в районі пожежної частини м. Комсомольська Полтавської області. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом пошкодження замку гаража, що не має відповідного номеру, проник до його приміщення та незаконно викрав, належні ОСОБА_6 речі: болгарку марки «Bosh» вартістю 1000 гривень; два автомобільні акумулятори марки «Varta» та «Forze» вартістю по 900 грн. та 800 грн., відповідно; глушник з автомобіля «BMW», вартістю 600 гривень; глушник з автомобіля «Chana», вартістю 1500 гривень; генератор на автомобіль «Chana», вартістю 2500 гривень; 4 автомобільні диски на автомобіль «BMW», марки «O.Z.», вартість однієї 500 грн., а всього на суму 2000 грн.; набір інструментів вартістю 750 гривень; набір ключів вартістю 600 гривень; зварювальний кабель довжиною 15 метрів вартістю 600 грн.; риболовецький бур вартістю 1 200 грн.; задні фари в кількості 2 штуки на автомобіль «BMW» загальною вартістю 500 грн.; рульові тяги, на автомобіль «BMW» вартістю 200 грн.; автозапчастини на автомобіль «ВАЗ 2101»: маховик вартістю 300 грн., диз. зчеплення вартістю 100 грн., корзину зчеплення вартістю 180 грн., рульову колонку вартістю 350 грн.; переноску 50 метрів вартістю 450 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 14 530 грн. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовано.

Епізод (ІХ) 23.12.2014р. о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_20 прибули до першого під`їзду будинку № 62 по вул. Леніна м. Комсомольська. Знаходячись у вказаному вище місці у обвинуваченого виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_20 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та мети, відкрито, шляхом ривку з рук потерпілого заволодів грошовими коштами у сумі 600 грн. та з кишені куртки відкрито викрав мобільний телефон «MOTOROLA» імеі НОМЕР_5 , чорного кольору, вартістю 1 062 грн., належні ОСОБА_20 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1 662 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Шкода потерпілому відшкодована частково, шляхом повернення майна на суму 1 062 грн.

Епізод (Х) у період часу з 19.01.2015 року до 20.01.2015 року, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, прибув до приміщення Комсомольської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Комсомольськ, вул. Миру, 24. Перебуваючи у вищевказаному приміщенні обвинувачений біля одного із службових кабінетів на столі виявив кавоварку, після чого у останнього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, заволодів кавоваркою «Vitek», належній ОСОБА_13 , заподіявши тим самим останній матеріальних збитків на загальну суму 800 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Матеріальну шкоду потерпілій не відшкодовано.

Епізод (ХІ) 25.01.2015 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув до приміщення реанімаційного відділення Комсомольської міської лікарні, що знаходиться за адресою: м. Комсомольськ, вулиця Миру, будинок 10. Знаходячись у вказаному вище місці ОСОБА_5 на вішалці виявив жіночу курточку, належну ОСОБА_21 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з даної курточки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з кишені вказаної курточки викрав мобільний телефон «LG» чорного кольору, належний ОСОБА_21 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_21 матеріальних збитків на суму 200 грн. Шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (ХІІ) 25.01.2015 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу прибув до приміщення реанімаційного відділення Комсомольської міської лікарні, що знаходиться за адресою: м. Комсомольськ, вулиця Миру, будинок 10. Знаходячись у вказаному вище місці ОСОБА_5 на вішалці виявив жіночу курточку, належну ОСОБА_22 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з даної курточки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з кишені вищевказаної курточки викрав мобільний телефон «Apple Iphone 5 black», чорного кольору, належний ОСОБА_22 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_22 матеріальних збитків на суму 9 200 грн. Шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (ХІІІ) у період часу з 02.02.2015 року до 07.02.2015 року, ОСОБА_5 , проник, через вхідні двері до складського приміщення кафе «Челентано» розташованого по АДРЕСА_3 . Перебуваючи незаконно у вказаному вище приміщені, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу з коридору підсобного приміщення вказаного вище кафе, заволодів чотирма пивними кегами (зворотна тара), вартість кожної 1 200 грн., належні ТОВ «Кашкан Логістик». Після чого, обвинувачений з місця скоєння злочину зник та викраденою тарою розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 спричинив ТОВ «Кашкан Логістик» матеріальних збитків на загальну суму 4 800 грн. Шкода потерпілій стороні відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (ХІV) 06.02.2015р. об 11 годині 30 хв., ОСОБА_5 під приводом повідомлення, за грошову винагороду, місцеперебування викраденого у ОСОБА_14 велосипеду прибув до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з останнім. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом повідомлення інформації про місцезнаходження велосипеду, що був викрадений невідомою особою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 у сумі 500 гривень. Після чого, обвинувачений з місця скоєння злочину зник та викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, шляхом перерахуванням обвинуваченим на ім`я потерпілого грошових коштів у сумі 500 грн. (а.с.158а т.2).

Епізод (ХV) 08.02.2015р. у період часу з 15 год. 00 хв. 07.02.2015 року до 16 год. 00 хв. 08.02.2015р., ОСОБА_5 прибув до під`їзду будинку АДРЕСА_4 . Перебуваючи у вказаному під`їзді обвинувачений виявив дитячу коляску марки «NITRO» належну ОСОБА_23 . У подальшому в обвинуваченого виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, заволодів дитячою коляскою марки «NITRO», сіро-червоного кольору. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденою коляскою розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_23 матеріальної шкоди у сумі 3 712 грн. Шкоду потерпілому відшкодовано у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (ХVІ) 09.02.2015р. о 10 год. 10 хв., ОСОБА_5 шляхом вільного доступу прибув до приміщення кабінету №4 розташованого на першому поверсі Комсомольської міської ради, за адресою: м. Комсомольськ, вулиця Миру, будинок 24. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «NOKIA C2-05» малинового кольору, належного ОСОБА_9 , що знаходився на столі у кабінеті. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1 000 грн. Шкоду потерпілій відшкодовано частково, шляхом передання обвинуваченим потерпілій грошових коштів у сумі 500 грн (а.с.169 т.2).

Епізод (ХVІІ) у період часу з 05.02.2015 року до 16.02.2015р., ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, прибув до приміщення реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції, що розташоване на другому поверсі будинку, за адресою: вулиця Миру, будинок 15, м. Комсомольськ. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення реєстраційної служби та заволодів обігрівачем «HiStar» Model: HS-9F, білого кольору, вартістю 1 892 грн. належного ОСОБА_12 , заподіявши тим самим останній матеріальних збитків на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, обвинувачений спричинив ОСОБА_12 матеріальних збитків на суму 1 892 грн. Шкоду потерпілій відшкодовано у повному обсязі, шляхом повернення майна.

Епізод (ХVІІІ) 23.09.2014р. у період часу з 19 год. 40 хв. до 20 год. 14 хв., ОСОБА_5 був допитаний в якості свідка, слідчим СВ Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області у кримінальному провадженні № 0000367 від 01.06.2014 року. ОСОБА_5 перед допитом був попереджений слідчим про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, про те, що свідок несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання надані під час досудового слідства, про що свідчить його підпис в протоколі допиту свідка від 23.09.2014 року. Під час допиту в якості свідка, у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , пояснив слідчому обставини події, а саме підтвердив факт купівлі викраденого мопеду «Suzuki Let» його батьком у ОСОБА_24 який був раніше закладений останнім у ОСОБА_25 . Дані покази були зафіксовані слідчим у протоколі допиту свідка від 23.09.2014 року, з яким ОСОБА_5 ознайомився, що підтвердив своїм підписом. 21.01.2015 року в ході допиту в якості свідка в судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000367 від 01.06.2014 року, ОСОБА_5 був попередженим головуючим судового засідання за ст.384 КК України про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Під час допиту, ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, маючи умисел на спотворення фактичних обставин, з метою перешкоджання здійснення правосуддя у досягненні об`єктивної істини у справі і бажаючи надати допомогу обвинуваченому ОСОБА_24 , щоб останній уникнув кримінальної відповідальності, усвідомлюючи неправдивість свідчень, надав суду завідомо неправдиві показання та спростував факт купівлі у ОСОБА_24 викраденого мопеду.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав частково. Разом з тим вказав, що вину по ХІ, ХІІ, ХІV, ХVІ епізодах кримінального провадження визнав повністю. Вину по VІІ, ХVІІ епізодам кримінального провадження визнав частково. По інших епізодах обвинувачений вину не визнав.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень по ХІ, ХІІ, ХІV, ХVІ епізодам кримінального провадження вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що телефон знаходився на робочому місці в її кабінеті, на нетривалий час відлучилась від свого кабінету, коли повернулася до кабінету виявила відсутність телефону. Показами потерпілого ОСОБА_14 який показав, що раніше був знайомий з обвинуваченим. Під приводом повідомлення інформації про місцезнаходження його велосипеда та що його можна викупити за 500 грн., зустрівся із ОСОБА_5 , який зайшовши до квартири в якій були невідомі чоловік та жінка, виплигнув через вікно і намагався відразу втекти. Велосипед потерпілому не повернули.

Протоколами огляду предметів від 10.02.2015р. та додатками до них (а.с.150-152, 162-163 т.2), згідно якого обвинувачений добровільно у присутності понятих видав працівникам міліції мобільний телефон «LG» чорного кольору, іmеі НОМЕР_6 та мобільний телефон «Aplle Iphone 5 black, 16 GB» іmеі НОМЕР_7 .

Висновком експерта з оцінки майна (а.с.155, 166 т.2) згідно якого вартість бувшого у використані мобільного телефону «LG KR105» та мобільного телефону «Aplle Iphone 5 black, 16 GB» становить 200 грн. та 7 854 грн., відповідно.

Протоколом огляду від 09.03.2015р. (а.с.142 т.2), гарантійним талоном мобільного телефону марки Nokia С2-05 (а.с.143 т.2), заявою гр. ОСОБА_26 про добровільну видачу бланку прийому мобільного телефону марки Nokia С2-05 (а.с.144 т.2), протоколом огляду документів від 10.02.2015р. (а.с.145 т.2), згідно якого оглядався бланк прийому мобільного телефону марки Nokia С2-05 (а.с.146 т.2).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2015р. (а.с.181 т.1), згідно якого ОСОБА_14 повідомив про те, що обвинувачений шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами у сумі 500 грн.

Щодо ХVІІ епізоду по якому ОСОБА_5 вину визнав частково, то обвинувачений показав суду, що прибув до приміщення реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції розташованої на другому поверсі з метою отримання консультації щодо умов реєстрації як фізична особа-підприємець. Шукаючи потрібні двері заглянув у декілька дверей, у других по рахунку (підсобному приміщенні) помітив обігрівач взяв його та пішов, потім продав його ОСОБА_26 . Двері були зачинені, але не замок, таблички на ній не було. Побачивши обігрівач у нього виник умисел його викрадення.
У судових дебатах захисник обвинуваченого просила здійснити перекваліфікацію даного епізоду з ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України.
Разом з тим суду вважає, що вина обвинуваченого по даному епізоду підтверджується повністю наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_12 яка показала, що є власником обігрівача «HiStar» який зберігала у кладовці приміщення реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції, що розташоване на другому поверсі будинку, за адресою: вулиця Миру, будинок 15, м. Комсомольськ. Раніше кладовка зачинялася, однак тоді коли обігрівач викрадався замок був зламаний, кладовка була прикрита однак на замок не закривалася. Жодних написів на дверях не було.

Показами свідка ОСОБА_26 який показав, що в лютому 2015 року придбав у ОСОБА_5 обігрівач «HiStar» Model: HS-9F, який згодом видав працівникам міліції, оскільки він був краденим про що ОСОБА_26 не знав.

Протоколом огляду місця події від 09.03.2015р. з додатками (а.с.141-144 т.1) згідно якого об`єктом огляду являється приміщення реєстраційної служби розташованого на другому поверсі будинку, за адресою: АДРЕСА_5 . З даного протоколу вбачається, що у даному приміщенні знаходяться залізні двері коричневого кольору, за якими знаходяться інші двері кабінету на яких міститься табличка з номером кабінету №212 та у файлі наклейному на дверях міститься папір формату А4 на якому записано «Начальник відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комсомольського міського управління юстиції ОСОБА_27 ». Ліворуч та праворуч від даного кабінету розташовані дерев`яні двері. Двері підсобного приміщення розташовані ліворуч від дверей кабінету №212.

Протоколом огляду предмета (а.с.146 т.1) згідно якого ОСОБА_26 добровільно видав працівникам міліції обігрівач білого кольору марки HISTAR HS-9F. Заявою ОСОБА_26 (а.с.145 т.1) згідно якої видав працівникам міліції обігрівач білого кольору марки HISTAR HS-9F придбаного у обвинуваченого.

Висновком експерта з оцінки майна (а.с.150-150а т.1) згідно якого вартість бувшого у використані обігрівача білого кольору марки HISTAR HS-9F становить 1 892 грн.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинуваченого, даних у судовому засіданні в частині того, що умисел на викрадення обігрівача у нього виник під час знаходження в підсобному приміщенні, оскільки вони спростовуються стабільними, послідовними показами потерпілої ОСОБА_12 , що не спростовані, про те що перед крадіжкою обігрівача двері до підсобного приміщення були закриті. Частково показаннями обвинуваченого, який показав, що ходив по коридору і шукав особу яка могла надати йому консультації щодо умов реєстрації як фізична особа-підприємець. Проте чого зайшов у підсобне приміщення на дверях якого не має жодного напису, де нікого не було і чого не вийшов з нього пояснити не міг. Суд також критично ставиться до того, що обвинувачений не міг знайти кабінет куди потрібно звертатися за консультацією, оскільки поруч з дверима у підсобне приміщення знаходились двері кабінету №212 з табличкою «Начальник відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комсомольського міського управління юстиції ОСОБА_27 »

Судом встановлено, що підсудний потрапив у підсобне приміщення без відповідного дозволу, використавши для цього вигаданий привід з метою викрадення майна і тому його дії правильно кваліфіковані відповідно до ч.3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення.

По І, ІІ, ІІІ епізодах обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що займався скупкою бувших у вживанні велосипедів з Польщі. У подальшому велосипеди продавав особам за допомогою поштових перевізників «Нова пошта» та «Інтайм» або здавав їх до ломбарду. При пересиланні велосипедів за допомогою поштових перевізників, будь-яких документів на велосипеди не пред`являв. Навіщо здавав до ломбарду змістовної відповіді не надав.
Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень по І, ІІ, ІІІ епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 який показав суду, що пристебнув свій велосипед «Winner VIKING» біло-червоного кольору до забору біля будинку АДРЕСА_2 та пішов працювати, а коли повернувся через декілька годин то виявив відсутність свого велосипеда.

Показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який підтвердив факт викрадення у нього велосипеду «Optima F1» чорно-зеленого кольору та показав, що велосипед був прикріплений до металевого забору на металевий дріт, що замикався на замок на стоянці на території ВАТ ПГЗК. Через декілька годин повернувшись за велосипедом помітив його відсутність. Також повідомив, що переглядав відеозапис с камер спостереження ВАТ ПГЗК та впізнав ОСОБА_5 як особу, яка незаконно заволоділа його велосипедом, на якого вказав в залі суду.

Довідками з ломбарду (а.с.240, 251, 257 т.1) відповідно до яких ОСОБА_5 було закладено велосипед потерпілих «Winner VIKING», «Optima F1», «TREK 4400» до ПТ «Ломбард експерт, ТОВ «Фінспорт» і Компанія».

Довідками ПТ «Ломбард експерт, ТОВ «Фінспорт» і Компанія» щодо вартості викрадених велосипедів (а.с.241, 250, 258 т.1).

Протоколами огляду місця події від 20.10.2014р. (а.с.255 т.1), від 23.10.2014р. (а.с.245 т.1), від 24.10.2014р. (а.с.238 т.1).

Зокрема, у протоколі огляду місця події від 24.10.2014р. (а.с.238 т.1) вказано, що об`єктом огляду є ділянка 5х5, що являє собою паркувальний майданчик для велосипедів, зроблений із металевої сітки та накритий зверху шифером. Вхід до майданчика здійснюється через ворота зроблені із металевої сітки, що замикаються шляхом засування верх та вниз замку.

Суд вказує, що під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо (п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009р. №10).
По V епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що товариш ОСОБА_28 на інтернет сайті розміщував оголошення щодо продажу вживаних велосипедів з Польщі, зокрема велосипеду «INTENZO VECTOR». Вказав, що ціна велосипеду була значно меншою за новий. Разом з тим не зміг повідомити прізвище особи яка привозила йому велосипед з Польщі. Та повідомив, що велосипеди придбавав без жодних документів.

Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по V епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив факт викрадення у нього велосипеду «INTENZO VECTOR», чорно-біло-зеленого кольору та показав, що велосипед був прикріплений до металевого забору на металевий дріт який замикався на замок на стоянці на території ВАТ ПГЗК. Після зміни повернувшись за велосипедом помітив його відсутність.

Протоколом огляду документу від 14.01.2015р. з роздруківкою з сайту (додатком до протоколу) на якому було розміщено оголошення про продаж велосипеду марки «INTENZO VECTOR» із детальними характеристиками, відповідними обговореннями різних користувачів авторизованих на даному сайті та номером мобільного телефону який належить ОСОБА_5 (а.с.109 т.1, а.с.78-87 т.2).

Паспортом на велосипед марки «INTENZO VECTOR» (а.с.108 т.1).

Довідкою ПТ «Ломбард експерт, ТОВ «Фінспорт» і Компанія» щодо вартості викраденого велосипеду (а.с.116 т.1).

Протоколом огляду місця події від 16.11.2014р. (а.с.107 т.1).

Протоколом огляду предметів від 14.01.2015р. (а.с.111 т.1), яким вилучено сім картку оператора Діджус з номером НОМЕР_8 належну обвинуваченому, телефонний номер якої було зазначено в оголошені розміщеному на інтернет сайті BMW Club щодо продажу велосипеда марки «INTENZO VECTOR».

Суд критично оцінює показання обвинуваченого, проте що, велосипеди марки «Winner VIKING» (біло-червоного кольору), «Optima F1» (чорно-зеленого кольору), «TREK 4400» (сірого кольору), «INTENZO VECTOR» (чорно-біло-зеленого кольору) він не крав, а придбавав їх як вживані за для подальшої реалізації, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинені кримінальні правопорушення та викликана бажанням уникнути кримінальної відповідальності.
Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням потерпілих суд не вбачає.
По ІV епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що підпис на бланку прийому (а.с.233 т1.) не його.
Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по ІV епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показаннями представника потерпілої сторони ОСОБА_15 який показав, що на балансі ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» перебував ноутбуком «НР 630», який був викрадений із приміщення адміністративної будівлі ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», а саме із службового кабінету зі столу. Крім цього показав, що вхід на територію ВАТ ПГЗК де розміщений ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» здійснюється по перепустках, територія охороняється патрулями та стаціонарними постами КПП. Відстань від КПП до приміщення ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна» метрів 200-250.

Показаннями свідка ОСОБА_26 який показав, що в листопаді 2014 року придбав у ОСОБА_5 ноутбук «НР 630», який згодом видав працівникам міліції, оскільки він був краденим про що свідок не знав.

Протоколом огляду бланку прийому-передачі ноутбуку (а.с.232 т.1), який підтверджує факт продажу ОСОБА_5 ноутбуку «НР 630» ОСОБА_26 та бланком прийому від 11.11.2014р. (а.с.233).

Протоколом огляду місця події від 16.11.2014р. (а.с.224 т.1).

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими. Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями представника потерпілої сторони та свідка ОСОБА_26 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням представника потерпілої сторони та свідка ОСОБА_26 суд не вбачає.
По епізоду VІІ обвинувачений вину визнав частково, визнав що привласнив мопед не правовим шляхом, не згоден з тим, що вчинив угон мопеду, гараж не зламував, не визнав кваліфікацію даного кримінального правопорушення. Показав суду, що мопед марки «HONDA DIO» знайшов у гаражному кооперативі неподалік свого гаражу, оскільки на мопеді було заблоковано руль, то обвинувачений зателефонував своєму знайомому з проханням допомогти перенести даний мопед до свого гаражу. Мопед не заводив та ньому не пересувався, разом зі своїм знайомим перенесли мопед до гаражу. До правоохоронних органів не звертався. Не знайшовши власника мопеду, продав його людині з Кременчука приблизно за 1 000 грн. (оскільки у нього було замкнуто руль).
Разом з тим суду вважає, що вина обвинуваченого по даному епізоду підтверджується повністю наступними дослідженими у суді доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що з обвинуваченим знайомий і він неодноразово раніше був у нього у гаражі та бачив все, що там знаходиться.

Показаннями свідка ОСОБА_29 який показав, шо є батьком потерпілого та що із їхнього гаражу було викрадено мопед «HONDA DIO» його сина. Дізнався про крадіжку речей від сусіда який йому зателефонував та повідомив, що двері гаража відчинені. Після цього, прийшовши на місце та побачив, що двері прикриті навіть закриті, але гвинтовий замок викручений, навісний замок зірваний.

Протокол огляду предмету від 24.02.2015р. з додатками (а.с.207-208 т.1); постановою про визнання речових доказів та залучення до провадження від 24.02.2015р. (а.с.209 т.1) згідно якої мопед марки Honda, номер рами НОМЕР_9 чорного кольору, вилучено в ході огляду 24.02.2015р. залучено до кримінального провадження в якості речового доказу; висновком експерта з оцінки майна від 11.03.2015р. (а.с.210-211 т.1) згідно якого вартість бувшого у використані мопед марки «HONDA DIO АF28», номер рами НОМЕР_9 , 2011р.в., чорного кольору становить 4 176 грн.; талоном на мопед марки «HONDA DIO АF28» (а.с.204 т.1).

Протоколом огляду приміщення від 07.04.2015р. (а.с.213 т.1) згідно якого гараж, що оглядається розташований у гаражному товаристві № НОМЕР_10 , гаражний блок № НОМЕР_11 , гараж № НОМЕР_12 , по вул. Строна у м. Комсомольську. До даного гаражу ведуть залізні двері синього кольору без ручок. У правому верхньому вуглі гаражу крейдою написана цифра 18 та з лівого боку у верхньому вуглі мається напис «продається».

Заявою ОСОБА_30 (а.с.206 т.1) який добровільно працівникам міліції видав мопед марки «HONDA DIO АF28».

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2015р. з додатками (а.с.105-111 т.2) згідно якого громадянин ОСОБА_31 вказав, що придбав у обвинуваченого мопед марки «HONDA DIO АF28» та за допомогою причепу до автомобіля перевіз його до м. Кременчука. Згідно проведеного слідчого експерименту ОСОБА_31 вказав, що з гаражу (у правому верхньому вуглі якого крейдою написано №18 та з лівого боку у верхньому вуглі мається напис «продається») ворота якого пофарбовані у синій колір, котрий знаходиться у гаражному блоці № НОМЕР_11 гаражного товариства, обвинувачений ОСОБА_5 викотив мопед марки «HONDA DIO АF28».

У судовому засіданні було допитано свідка захисту ОСОБА_32 , котрий показав суду, що раніше з обвинуваченим був знайомий, а саме в грудні 2014р. ОСОБА_5 його підвозив з м. Кременчука до м. Комсомольська. Того дня близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 зателефонував йому та попрохав допомогти перенести мопед. Мопед Honda знаходився в гаражному товаристві, лежав біля зовнішньої стіни гаражу в кутку. Після цього, допоміг занести даний мопед до гаража ОСОБА_5 який його відчинив.

Суд не бере до уваги і вважає покази свідка ОСОБА_32 не послідовними та не чіткими, що не узгоджуються з показами іншого свідка і потерпілого та дослідженими письмовими доказами.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого, проте що, він не здійснював незаконного заволодіння транспортним засобом, зокрема, мопеду марки «HONDA DIO АF28», а знайшов та незаконно привласнив його, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути більш суворої кримінальної відповідальності за даним епізод кримінального провадження.
Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Одна із ознак об`єктивної сторони злочину передбаченого ст.289 КК України полягає в тому, що поведінка винного є незаконною, коли він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює.

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_29 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням потерпілого та свідка суд не вбачає.
По VІІІ епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що товаришував з потерпілим ОСОБА_6 та неодноразово перебував у нього в гаражі. Показав, що має автомобіль BMW, 5 серії, Е34 кузові, 89р.в.

Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по VІІІ епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що з обвинуваченим знайомий і він неодноразово раніше був у нього у гаражі та бачив всі запчастини та все, що там знаходиться. У нього з обвинуваченим були спільні інтереси, оскільки в обох були автомобілі марки БМВ. Запчастин вивезли велику кількість, одна особа могла б все винести погрузивши в автомобіль.

Показаннями свідка ОСОБА_29 який показав, що є батьком потерпілого та що з їхнього гаражу було викрадено автомобільні запчастини та мопед «HONDA DIO» його сина. Дізнався про крадіжку речей від сусіда який йому зателефонував та повідомив, що двері гаража відчинені. Після цього, прийшовши на місце та побачив, що двері прикриті навіть закриті, але гвинтовий замок викручений, навісний замок зірваний.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.200 т.1), згідно якого у період часу з 07.12.2014р. по 17.12.2014р. з гаражу гаражного товариства №2 розташованого в районі пожежної частини м. Комсомольська, невідома особа, таємно, шляхом в злому замка викрала належні ОСОБА_6 електроінструменти.

Протоколом огляду від 17.02.2014р. (а.с.201 т.1), згідно якого під час огляду території прилеглої до гаражу біля лівої сторони воріт, на землі виявлено відбитий навісний замок. На правій стороні воріт мається слід навісного замку. При огляді гаражу виявлено загальний безлад. Речі, що знаходилися у гаражі лежать на незвичних для них місцях.

Суд констатує той факт, що вина обвинуваченого по даному епізоду кримінального провадження узгоджується з протиправними діями обвинуваченого по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом мопедом марки «HONDA DIO АF28».

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_29 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням потерпілого та свідка суд не вбачає.
По X епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що знає гр. ОСОБА_26 , який займається скупкою продажем телефонів. Здавав останньому кофеварку марки VITEK, яку взяв дома у батьків.
Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по X епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_13 яка показала, що з 19.01.2015 року по 20.01.2015 року із столу біля кабінету у приміщенні департаменту ЖКХ знаходилася її кавоварка «Vitek», яка була викрадена невідомою особою. Крім цього показала, що в день крадіжки від чергової дізналася, що вранці невідомий хлопець зайшов до приміщення міськради із порожньою сумкою, а вийшов із повною.

Показаннями свідка ОСОБА_26 який показав, що в січні 2015 року придбав у ОСОБА_5 кавоварку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку згодом продав. Крім цього, видав працівникам міліції бланк прийому передачі кавоварки.

Протоколом огляду документів (а.с.185 т.1), згідно якого оглядався бланк прийому-передачі кавоварки «Vitek» та встановлено факт продажу ОСОБА_5 кавоварки ОСОБА_26 .

Довідкою ПТ «Ломбард Павленко і компанія» щодо вартості викраденої кавоварки (а.с.188 т.1).

Заявою ОСОБА_26 щодо добровільної видачі бланку прийому кавоварки від 19.01.2015р. (а.с.184 т.1).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.183 т.1) згідно якого зафіксовані обставини події.

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_26 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням потерпілого та свідка суд не вбачає.
По XІІІ епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що у нього в гаражі знаходились певні кеги, які обвинувачений придбав у двох невідомих осіб, котрі хотіли здати кеги на металобрухт. Через деякий час продав вказані кеги скупникам кег.
Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по XІІІ епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Показаннями представника потерпілої особи ОСОБА_33 який підтвердив факт належності викрадених кег пива ТОВ «Кашкан Логістик». Повідомила, що фактів крадіжок кег раніше ні разу не було.
Показаннями свідка ОСОБА_34 яка є адміністратором кафе «Челентано» та повідомила суду, що кеги мають маркування «Оболонь» та знаходяться в складському службовому приміщенні, в темному місці і їх тяжко знайти. Від чорного входу до парадного метрів 100. Доступ до складського приміщення, обмежений там знаходиться персонал, вантажники. Кеги ємністю 30л., вагою приблизно 30 кг, підняти одну кегу можливо навіть особі жіночої статі.
Показаннями свідка ОСОБА_35 який показав, що купив у невідомого йому раніше хлопця 4 пивні кеги по 300 грн. за дві, які згодом видав працівникам міліції, оскільки вони були крадені про що останній не знав. В судовому засіданні впізнав у обвинуваченому ту особу в якої купив 4 пивні кеги.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2015р. з додатками (а.с.32-36 т.2), відповідно до якого свідок ОСОБА_36 впізнав у ОСОБА_5 ту особу яка йому продала 4 пивні кеги.

Твердження захисника обвинуваченого про визнання протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2015р. з додатками недопустимим доказом, суд не бере до уваги, оскільки вважає дана процесуальна дія проведена у відповідності до вимог ст.228 КПК України.

Довідкою від 18.02.2015р. №69 (а.с.168 т.1) згідно якої ТОВ «Кашкан Логістік» є власником 4 кег вартістю 4 800 грн.

Заявою ОСОБА_35 (а.с.169 т.1) про добровільну видачу пивних кег ємністю 30л у кількості 4-х штук.

Протоколом огляду предметів від 19.02.2015р. (а.с.170 т.1), згідно якого об`єктом огляду являються чотири кеги, що добровільно видав ОСОБА_36 Кожна кега ємністю 30л має вбитий напис «Оболонь».

Протоколом огляду місця події від 15.03.2015р. з додатками (а.с.178-179 т.1), згідно якого оглядалось приміщення кафе «Челентано», що розташоване по вул. Леніна, 54, м. Комсомольська.

Постановою про визнання речовими доказами та залучення до кримінального провадження від 19.02.2015р. чотирьох пивних кег срібного кольору, об`ємом 30л кожна.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого, проте що, він не здійснював крадіжок 4-х пивних кег, а придбав їх у невідомих осіб, які хотіли здати кеги на металобрухт, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути кримінальної відповідальності за даним епізод кримінального провадження.
Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме показаннями представника потерпілої особи та свідків ОСОБА_34 , та ОСОБА_35 , письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням представнику потерпілої особи та свідкам суд не вбачає.
По XV епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав суду, що з ОСОБА_37 знайомий не був та не продавав останньому дитячу коляску.
Попри невизнання ОСОБА_5 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення по XV епізоду, вина обвинуваченого доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді наступними доказами.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2015р. з додатками (а.с.89-92 т.2) проведеного із свідком ОСОБА_37 , який впізнав ОСОБА_5 як ту особу в якої придбав дитячу коляску марки «NITRO». Покази свідка ОСОБА_38 суд безпосередньо в судовому засіданні не досліджував, оскільки останній помер, що не спростовувалось учасниками кримінального провадження.

Протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.02.2015р. (а.с.153) із викладенням обставин подій щодо викрадення дитячої коляски марки «NITRO» сіро-червоного кольору, з під`їзду будинку АДРЕСА_4 , що знаходилась на першому поверсі даного будинку.

Протоколом огляду предмету від 28.02.2015р. з додатками (а.с.155-156 т.1), згідно якого об`єктом огляду є дитяча коляска марки «NITRO» сіро-червоного кольору. Дану коляску в присутності понятих добровільно видав громадянин ОСОБА_39 .

Постановою про визнання речовими доказами та залучення до провадження від 28.02.2015р. (а.с.157 т.1) дитячої коляски марки «NITRO» сіро-червоного кольору.

Висновком експерта з оцінки майна (а.с.158-158а т.2) згідно якого вартість бувшої у використані дитячої коляски марки «NITRO» становить 3 712 грн.

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме: письмовими доказами, що є обґрунтованими, послідовними та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження.
По VІ епізоду обвинувачений вину не визнав. Показів суду по цьому епізоду не надав.

Допитана потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що ноутбук марки «НР mini» ІР Е8:94:F6:4С:Е2:40, темно рожевого кольору, вартістю 5 000 грн. та грошові кошти у сумі 1 000 грн. викрали у магазині «Спокуса» де вона працює продавцем. Вказала суду, що обвинуваченого у період з 11 год. 00 хв. по 13 год. 05 хв. 28.11.2014р. ні вона, ні інші особи (продавці магазину) та робітники трикотажної фабрики « ОСОБА_40 » не бачили обвинуваченого. Разом з тим повідомила, що у зазначеному приміщенні щодня перебуває значна кількість людей. Показала суду, що на території трикотажної фабрики «Тіко» є камери відео спостереження. Проте чи мають камери відеозапис знаходження обвинуваченого у даному приміщенні інформацією не володіє. Щодо вчинення крадіжки ОСОБА_5 довідалася від працівників міліції. Начебто обвинувачений випадково в місці (ломбарді) при здачі крадених речей, у тому числі її ноутбуку, залишив власний паспорт.

Як доказ винуватості обвинуваченого, крім показань потерпілої в судовому засіданні прокурор зазначив: протокол огляду предметів (паспорту обвинуваченого) від 18.02.2015р. (а.с.218-219 т.1), постанову про визнання речових доказів та залучення до провадження від 18.02.2015р. (а.с.220 т.1), розписку обвинуваченого про отримання паспорту (а.с.221 т.1), заяву гр. ОСОБА_41 про видачу паспорту ОСОБА_5 (а.с.221 т.1), гарантійний талон на ноутбук марки «НР mini» ІР Е8:94:F6:4С:Е2:40.

Вивчивши письмові докази, зібрані по даному епізоду кримінального провадження в сукупності, допитавши в судовому засіданні потерпілого, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За змістом ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Разом з тим суд вказує, що прокурор не забезпечив участі свідка ОСОБА_41 у судовому розгляді і остання у судовому засіданні щодо обставин видачі паспорту ОСОБА_5 допитана не була. Сам по собі факт вчинення у потерпілої крадіжки та залишення обвинуваченим свого паспорту у гр. ОСОБА_41 при продажі інших речей не пов`язаних з даним епізодом кримінального провадження, не може слугувати підставою для визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а тому обвинуваченого за даним епізодом кримінального провадження необхідно виправдати.

По ХVІІІ епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав, що на досудовому слідстві давав покази відмінними від тих, які давав на судовому слідстві, оскільки працівники міліції здійснювали на нього тиск та вимагали щоб ОСОБА_5 дав саме покази щодо ОСОБА_24 . Здійснювали різні залякування щодо нього, зазначаючи, що ОСОБА_5 є раніше судимим.

Захисник обвинуваченого у суді вказала, що вирок ОСОБА_24 скасовано та направлено на новий судовий розгляд, а сам ОСОБА_24 вину у скоєному злочині не визнає та не є засудженим. Прокурор не оспорював того факту, що на даний час відсутній вирок щодо ОСОБА_24 який набрав законної сили.

Як доказ винуватості обвинуваченого прокурор зазначив: протокол допиту свідка від 23.09.2014р. (а.с.133 т.1), журнал судового засідання від 21.10.2015р. (а.с.135 т.1), протокол огляду СД-диску від 03.04.2015р. з додатком СД-диску (а.с.136-137 т.1), постанову від 18.02.2015р про визнання речових доказів та залучення до провадження, а саме СД-диску із аудіо-записом судового засідання по обвинуваченню ОСОБА_24 (а.с.138 т.1). За клопотанням прокурора у судовому засіданні було заслухано аудіо-запис, допиту ОСОБА_5 у якості свідка, що міститься на СД-диску судового засідання по обвинуваченню ОСОБА_24 .

Вивчивши письмові докази, зібрані по даному епізоду кримінального провадження в сукупності, прослухавши аудіо-запис, допиту ОСОБА_5 у якості свідка, що міститься на СД-диску судового засідання по обвинуваченню ОСОБА_24 , допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

У силу вимог ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення не заявляла клопотання щодо допиту ОСОБА_24 та відповідно не забезпечила його присутність під час судового розгляду з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Вироку, що набрав законної сили за яким ОСОБА_24 засуджено прокурор суду не надав.

У силу чч.1-2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим суд вказує, що сам по собі факт прихильності прокурора до тієї обставини, що ОСОБА_5 давав неправдиві покази саме під час судового розгляду справи (саме за даним фактом ОСОБА_5 обвинувачується), без дослідження матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_24 та відсутністю вироку котрий набрав законної сили щодо останнього, не може слугувати підставою для визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Суд у силу змагальності кримінального процесу позбавлений можливості перевірити інші докази. Судом відновлювалось кримінальне провадження, після судових дебатів, зокрема, і щодо даного епізоду. Натомість прокурор не скористався принципом змагальності процесу та не довів вини ОСОБА_5 за ч.1 ст.384 КК України, а тому обвинуваченого за даним епізодом кримінального провадження необхідно виправдати.

По ІХ епізоду обвинувачений вину не визнав. Показав, що в цей період перебував за межами міста, пославшись на довідку, відповідно до якої з 20.12.2014 року по 26.12.2014 року перебував в благодійні організації «Будинок надії» в м. Одеса. Вказав, що з потерпілим ОСОБА_20 у нього були неприязні відносини. Крім цього, показав, що раніше працював у ОСОБА_25 у 2014р. та раніше здавав останньому для продажу мобільні телефони. Мобільний телефон марки моторола ОСОБА_25 не здавав.
Як доказ винуватості обвинуваченого прокурор зазначив: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2015р. (а.с.190 т.1), розписку ОСОБА_25 щодо добровільної видачі копії листа з журналу прийому мобільних телефонів та мобільного телефону марки «Motorola МВ 855» іmеі: НОМЕР_5 (а.с.191, 193 т.1), копію листа з журналу прийому мобільних телефонів (а.с.192 т.1), протокол огляду предмету від 10.02.2015р. з додатком (а.с.194-195 т.1), постанову від 10.02.2015р про визнання речових доказів та залучення до провадження, а саме мобільного телефону марки «Motorola МВ 855» іmеі: НОМЕР_5 чорного кольору (а.с.196 т.1), висновок експерта з оцінки майна від 18.02.2015р. (а.с.197 т.1), заяву ОСОБА_20 про отримання від слідчого телефону марки «Motorola МВ 855» чорного кольору (а.с.198 т.1).

Вивчивши письмові докази, зібрані по даному епізоду кримінального провадження в їх сукупності, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Суд вказує, що з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2015р., вбачається що 23.12.2014р. невідомі особи перебуваючи на першому поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_6 відкрито, без застосування насильства заволоділи мобільним телефоном марки «Motorola» та грошовими коштами у сумі 600 грн. Суд акцентує увагу на тому, що із протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2015р. не вбачається хто саме заволодів телефоном належним потерпілому. Суд не бере до уваги копію листа з журналу прийому мобільних телефонів, оскільки з неї вбачається, що телефон ОСОБА_42 було здано обвинуваченим 13.12.2014р. без відповідного підпису ОСОБА_5 . Разом з тим з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2015р. вбачається, що кримінальне правопорушення відбулося 23.12.2014р. тобто пізніше у часі і факт начебто здачі ОСОБА_5 телефону ОСОБА_20 виглядає нелогічним. Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_43 та не бере їх до уваги, оскільки останній будучи допитаним у судовому засіданні не зміг детально пояснити відсутності підпису ОСОБА_5 під записом здачі мобільного телефону марки «Motorola МВ 855» та зазначити точну дату прийому ним вказаного телефону.

Суд не бере до уваги лист благодійної організації «Будинок надії» (а.с.127 т.2), оскільки даний доказ вважає недопустим.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_20 , що неодноразово викликався судом до зали суду, не з`явився та відповідних показів не надав. Сторона обвинувачення не змогла забезпечити явку потерпілого для його допиту під присягою у судовому засіданні, що у контексті ст.23 КПК України позбавило суду можливості безпосередньо дослідити покази потерпілого ОСОБА_20 . Судом відновлювалось кримінальне провадження, після судових дебатів, зокрема, і щодо даного епізоду. Суд у силу змагальності кримінального процесу позбавлений можливості перевірити інші докази.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Якщо в ході судового розгляду справи не буде доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, то суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, яка сама по собі являється нормою прямої дії, та ч.ч.3, 4 ст.17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Невинність обвинуваченого потрібно встановлювати, але необхідно мати на увазі, що для ухвалення рішення про винуватість особи, його вина повинна бути обов`язково доведена, а для ухвалення рішення про невинність обвинуваченого, вона не обов`язково повинна бути доведена.

Тобто, недоказана винуватість прирівнюється за своїми правовими наслідками до доведеної невинності, а непереборні сумніви у доведеності обвинувачення тлумачаться на користь обвинуваченого.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 за даним епізодом (ч.2 ст.186 КК України) кримінального провадження необхідно виправдати у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення його вини.
За епізодом І кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
За епізодами ІІ, ІV, V, X, XІ, XІІ, ХV, ХVІ кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
За епізодами ІІІ, ХVІІ кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднану з проникненням у сховище.
За епізодома VІІІ, ХІІІ кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднану з проникненням у приміщення.
За епізодом ХІV кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
За епізодом VІІ кримінального провадження, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із проникненням у приміщення.
За VІ епізодом кримінального провадження суд вважає, що в діях обвинуваченого не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати.

За ІХ епізодом кримінального провадження суд вважає, що в діях обвинуваченого не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати.

За ХVІІІ епізодом кримінального провадження суд вважає, що в діях обвинуваченого не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, завідомо неправдивих показань свідка, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати.

За епізодами ХІ, ХІІ, ХІV, ХVІ кримінального провадження, обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Крім того за епізодами ХІV, ХVІ, кримінального провадження, обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є повне та часткове відшкодування шкоди, відповідно.
У силу ч.2 ст.66 КК України обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого по всіх епізодах кримінального провадження суд визнає стан здоров`я обвинуваченого (а.с.179-180 т.2).
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Потерпілим ОСОБА_18 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 2 900 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілому майна. Також просить відшкодувати моральну шкоду сумі 2 000 грн., обргунтовуючи яку він посилається на неправомірну поведінку ОСОБА_5 , що призвела до негативних наслідків, вплинула на його життєві зв`язки та порушила звичайний уклад життя.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 2 480 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілому майна. Також просить відшкодувати моральну шкоду сумі 2 000 грн., обргунтовуючи яку він посилається на неправомірну поведінку ОСОБА_5 , що призвела до негативних наслідків, вплинула на його життєві зв`язки та порушила звичайний уклад життя.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 9 125 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілому майна. Також просить відшкодувати моральну шкоду сумі 10 000 грн., обргунтовуючи яку він посилається на неправомірну поведінку ОСОБА_5 , що призвела до негативних наслідків, вплинула на його життєві зв`язки та порушила звичайний уклад життя.

Потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 4 999 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілій майна. Також просить відшкодувати моральну шкоду сумі 2 000 грн., обргунтовуючи яку вона посилається на неправомірну поведінку ОСОБА_5 , що призвела до негативних наслідків, вплинула на її життєві зв`язки та порушила звичайний уклад життя.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 1 694 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілій майна.
Потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 2 054 грн., в обґрунтування якої зазначає про неправомірні дії обвинуваченого, що призвели до викрадення належного потерпілій майна.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 підтримали свої цивільні позови повністю. Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково тільки щодо позову ОСОБА_9 . По інших цивільних позовах позовні вимоги не визнав. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнав.

Цивільний позов іншими потерпілими особами у кримінальному провадженні не подавався.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При вирішенні питання, що задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 , суд бере до уваги, що вина ОСОБА_5 по епізоду VІ кримінального провадженні є недоведеною в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Судом встановлено, що в результаті злочину ОСОБА_18 , ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди у сумі 2 900 грн. та 2 480 грн., відповідно, а тому їхні позови в частині відшкодування майнової шкоди належать до задоволення.

Судом встановлено, що в результаті злочину ОСОБА_9 було завдано майнової шкоди у сумі 820 грн. та частково у сумі 500 грн. відшкодовано обвинуваченим згідно розписки (а.с.169 т.2), а тому цивільний позов ОСОБА_9 належить до задоволення частково у сумі 320 грн.

Щодо цивільних позовів ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди то суд при їх задоволенні бере до уваги вартість викрадених речей станом на дату їх придбання та розмір шкоди зазначеної у обвинувальному акті. Враховуючи вказане цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди належать до задоволення частково, а саме у сумі 4 600 грн. та 800 грн., відповідно.

При задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у частині відшкодування моральної шкоди судом встановлено, що дійсно винними діями ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, що у відповідності до ст. 1167 ЦК України, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди вказаних позивачами ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у 2 000 грн., 2 000 грн. та 10 000 грн. відповідно, суд вважає завищеним та таким, що не відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілих, враховуючи вимоги розумності і справедливості, враховуючи вказане суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 грн. кожному.

Судові витрати у справі відсутні
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Питання щодо запобіжного заходу у виді застави належить вирішенню у відповідності до вимог ч.11 ст.182 КПК України з урахуванням думки заставодавця.

Згідно даних Комсомольської міської лікарні ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, наявність обставини, що пом`якшуює покарання, стан здоров`я, сімейний стан обвинуваченого, думку потерпілих, проходження обвинуваченим реабілітаційної програми одужання від наркотичної залежності.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого і його перевиховання без ізоляції від суспільства, а відповідно, необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом (VІ) від 28 листопада 2014р. виправдати за недоведеністю вини.
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за епізодом (ІХ) від 23 грудня 2014р. - виправдати за недоведеністю вини.
ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України за епізодом ХVІІІ - виправдати за недоведеністю вини.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, призначивши йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з застави на тримання під вартою, взявши його під варту негайно з зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання попереднє ув`язнення з 13 лютого 2015р. по 03 березня 2015 року.

Внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 заставу на депозитний рахунок №0622 в ГУ ДКСУ в Полтавській області в сумі 36 540 (тридцять шість тисяч п`ятсот сорок) грн. повернути заставодавцю, його батькові ОСОБА_17 .

Цивільний позов ОСОБА_18 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_18 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 2 900 грн. та моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 2 480 грн. та моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 4 600 грн. та моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 320 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 800 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Речові докази по справі:

-сім картку оператора «Київстар» з номером НОМЕР_8 - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000854;

-паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити ОСОБА_5 як йому належний;
-мопед марки «Honda», номер рами НОМЕР_4 чорного кольору залишити власнику, як йому належний;

-СД-диск із аудіо-записом судового засідання по обвинуваченню гр. ОСОБА_24 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000854;
-мобільний телефон марки «MOTOROLA MB 855» imei НОМЕР_5 чорного кольору залишити власнику, як йому належний;

-мобільний телефон марки «LG KP 105» чорного кольору, imei НОМЕР_6 залишити власнику, як йому належний;

-мобільний телефон марки «Apple Iphone 5 black16 GB» imei НОМЕР_13 чорного кольору залишити власнику, як йому належний;

-обігрівач чорного білого кольору марки Histar japan, model HS-9F, VOLT: 230 v 50 Hz, Pover: 2000 W залишити власнику, як йому належний;

-дитячу коляску марки «NITRO» сіро-червоного кольору залишити власнику, як йому належний;

-чотири пивні кеги срібного кольору, об`ємом 30л кожна залишити власнику, як йому належні;

-бланк прийому телефону від 11.11.2014 року залишити у матеріалах кримінального провадження №0000854;
-бланк прийому телефону від 09.02.2015 року залишити у матеріалах кримінального провадження №0000854;
-бланк прийому телефону від 19.01.2015 року залишити у матеріалах кримінального провадження №0000854;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1