Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-90/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Івченко І.В.

з участю прокурора Костюка О.М.

потерпілого ОСОБА_1, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця з середньою освітою, працюючого столяром ПП «ЯДІС», не одруженого, раніше не судимого, військовозобов'язаного, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4, 3 січня 2009 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись в приміщенні супермаркету «Літа», що по вул. Грушевського в м. Рівне за попередньою змовою з ОСОБА_5, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, вчинили розбійний напад на ОСОБА_1, в ході якого силоміць вивели останнього з приміщення супермаркету «Літа» і біля входу нанесли йому не менше двох ударів в обличчя, в результаті чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: масивних садин та крововиливів обличчя, параорбітальних ділянок, перелому кісток носа, забою головного мозку середнього ступеня, які в комплексі відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинивши довготривалий розлад здоров'я. В ході розбійного нападу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрито заволоділи пістолетом «Zoraki mod-911», вартістю 900 гривень, мобільним телефоном «Sony-J7», вартістю 350 гривень, 50 копійок, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Life», вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходилось 5 гривень, та 50 гривень, чим заподіяли ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 1330 гривень 50 копійок.

Допитаний судом ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, вказаних у вироку, винним себе не визнав. Наголосив на тому, що він 03 січня 2009 року, був в Кам'яногірському дачному масиві, в Рівненському районі, де разом з своїми колегами проводили будівельні роботи в одному із будинків. Після роботи він разом зі своїм братом ОСОБА_5 прийшли в більярдний клуб «Піраміда», через кілька хвилин до них підійшли ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Вони разом почали грати у більярд, в ході гри вони випили 0,5 горілки «Благов» та ще по пляшці пива. Близько 21 год. 00 хв. вони закінчили гру, розрахувались за більярд та пішли до супермаркету «Літа», що по вул. Грушевського. В супермаркеті «Літа» вони всі пятеро купили дві пляшки шампанського та пляшку 0,5 л. пива. Після цього всі пішли по вул. Грушевського на зупинку в сторону 12 школи. На зупинці випили дві пляшки шампанського та пиво. Після цього знову повернулись в супермаркет «Літа», щоб купити ще пива. Взявши кілька пляшок пива, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, пішли до каси розраховуватись за пиво. В цей момент ОСОБА_5 помітив ОСОБА_1, якого він знав протягом 5 років. Раніше товаришували. Останнім часом взагалі з ним не зустрічались. Біля трьох років тому ОСОБА_1 позичив в його брата 100 гривень. ОСОБА_4 був присутній при цьому. Брат позичив йому гроші і більше вони його не бачили. Однак через деякий час зустрічались в Рівненському MB УМВС, де він був свідком в кримінальній справі, порушеній по факту його пограбування. В магазині вони підійшли до нього для того, щоб поговорити про повернення боргу. Тарас попросив його повернути гроші. Павло сказав, що колись віддасть, оскільки зараз у нього грошей немає. Потім підійшли до каси, пройшли повз касу і там він долонею правої руки штовхнув в груди ОСОБА_1 біля 2 разів, щоб налякати його і щоб він в майбутньому повернув гроші. Говорили йому, щоб він повернув гроші. Коли саме він повинен був повернути гроші не називали дату. ОСОБА_1 сказав, що поверне, коли буде можливість. Тоді до них підійшли охоронці і попросили залишити приміщення. В зв'язку з тим, що не закінчили розмову, а хотіли уточнити дату повернення грошей, а ОСОБА_1 не захотів виходити з ними на вулицю, вирішили його витягнути на вулицю. На вулиці хотіли просто поговорити про їхні відносини. Коли ОСОБА_1 стояв біля каси, то він підійшов з ОСОБА_5 до нього, взяв його ззаду під руки, а ОСОБА_5 взяв його за ноги і почали витягувати його на вулицю. ОСОБА_1 ніякого опору не чинив. Однак з ними йти він не погоджувався, але спроб звільнитись від них чи вирватись він не робив. Після того, як вони з братом винесли ОСОБА_1 з магазину, він запропонував йому зустрітись і спокійно поговорити про повернення боргу. ОСОБА_1 сказав, що з ними зустрічатись не буде, а коли в нього будуть гроші, то він зателефонує. Тоді, маючи на меті залякати його, щоб він не пропав, а повернув гроші, наніс йому удар долонею правої руки в ліве вухо. Чи бив ОСОБА_5 ОСОБА_1 кулаком він не памятає. Товариші сказали, щоб вони його залишили в спокої. З цією ж метою штовхнув його правою рукою в праве плече. ОСОБА_1 від цього присів на землю, тримаючись рукою. Вони вже збирались йти. Коли вже збирався йти, то почув постріл і біль в стегні лівої ноги. Він відразу впав на ОСОБА_1 зверху, щоб відібрати зброю. Перед цим ОСОБА_1 встиг вистрілити ще раз і попасти ОСОБА_5 в руку. ОСОБА_4 притиснув його праву руку, в якій він тримав пістолет, до асфальту. В цей час ОСОБА_1 ще два рази вистрілив і намагався звільнитись. Підбігли товариші і допомагали його тримати, щоб забрати пістолет. Чи наносив йому ще хтось удари не бачив. Йому вдалось вирвати у нього з рук пістолет і вони п'ятеро пішли від «Літи» по вул. Струтинській. Пістолет був весь час у нього. Він його нікому не передавав. Біля дитячої поліклініки двічі вистрілив з даного пістолета в асфальт, щоб розрядити. На третій раз пістолет заклинило. Коли заклинив пістолет, то поклав його в кишеню. В цей момент з боку почув постріл, побачив чоловіка з націленою зброєю і почав тікати. Пістолет відразу за кутом будинку по вул. Струтинської з лівого боку викинув. Потім повернувся, забрав пістолет і пішов шукати брата. Біля поліклініки побачив брата. Пістолет викинув під ялинку, оскільки злякався. Не бачив, щоб ОСОБА_1 хтось обшукував, коли намагався забрати у нього пістолет. У ОСОБА_5 після того як відійшли від супермаркету не бачив мобільний телефон «Соні». Також не бачив, щоб хтось з його товаришів наносили удари ОСОБА_1. Домовленості на спільне пограбування ОСОБА_1 у нього з братом та іншими товаришами не було. Ніяких загроз життю та здоров'ю ОСОБА_1 в момент чи перед тим моментом, як він в них вистрілив не було. В пред'явленому обвинуваченні своєї вини не визнає, оскільки не вчиняв за попередньою змовою зі своїм братом розбійного нападу на ОСОБА_1 і не мав на меті заволодіти його майном.

Не дивлячись на заперечення вини підсудним, його злочинні дії стверджуються показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами по справі.

Допитаний судом в якості потерпілого ОСОБА_1, показав, що ОСОБА_9 є його рідним братом, який працював інспектором ДАІ. 3 січня 2009 року, приблизно о 21.00 годині знаходячись в супермаркеті «Літа», біля каси, побачив що за ним в черзі стоять п'ятеро молодих хлопців, серед яких впізнав братів ОСОБА_4 - Тараса та Романа, яких знав раніше, оскільки зустрічався в Рівненському MB з приводу кримінальної справи, по якій його було визнано потерпілим. Розплатившись, почав виходити з магазину, коли порівнявся з братами, то вони стали перед ним, не даючи можливості пройти. Роман почав вимагати гроші, хоча будь-яких зобов'язань майнового характеру перед братами ОСОБА_4 в нього не було, грошей в них ніколи не позичав. Конкретну суму грошей, яку він має віддати ОСОБА_4 не називав, не повідомляв за що він повинен віддати йому гроші. Він відповів, що грошей немає, тоді ОСОБА_4 сказав, щоб він давав йому телефон. Вирішив повернутись в супермаркет, щоб не конфліктувати з ними, однак ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ще один їхній знайомий повернулись і підійшли до нього, запропонували вийти на вулицю поговорити, а коли відмовився тоді ОСОБА_4 та ОСОБА_9 почали шарпати та намагались вивести на вулицю. В цей момент до них підійшов охоронець і почав говорити, щоб вони вийшли на вулицю, або заспокоїлись. Так як він не хотів добровільно виходити, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 взяли його за руки та ноги і винесли на подвір'я перед входом. На вулиці його відразу почали бити, чи ОСОБА_9, чи ОСОБА_4 наніс удар кулаком в обличчя. Коли впав на землю, то вони почали спочатку наносити удари руками, а потім і ногами, били по тулубу та голові. Інші хлопці знаходились поруч, однак до його пострілу вони ніяких ударів не наносили. З метою захиститись, дістав з кишені пістолет і зробив один постріл в напрямку чи ОСОБА_9, чи ОСОБА_4. Куди саме попав не знає, оскільки особливо не прицілювався. Вони спочатку відійшли після пострілу, однак коли зрозуміли, що більше не стрілятиме, знову підбігли до нього і почали наносити удари по голові та тулубу ногами, відчував удари зі всіх сторін одночасно. Потім відразу повернувся на живіт і почав прикривати голову. Здається тоді на якусь мить втратив свідомість. Потім відчув, як хтось вирвав у нього з руки пістолет і хтось засунув руку в ліву кишеню куртки, де знаходився мобільний телефон «Sony-J7» і можливо там же знаходились гроші, в розмірі 50 гривень. Інший телефон знаходився в кишені штанів. Коли піднявся, то зателефонував брату ОСОБА_9 з іншого телефона, якому повідомив, що на нього напали, побили і забрали мобільний телефон. Внаслідок даних подій йому було завдано тілесні ушкодження, з приводу чого перебував на лікуванні.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 показав, що 03 січня 2009 року перебував на робочому місці. Приблизно о 14 год. в магазин зайшов знайомий ОСОБА_5, якого знає протягом 2 років. ОСОБА_5 запропонував зустрітися в більярдному клубі „Піраміда" та пограти в більярд. Він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відпочивали в більярдному клубі «Піраміда», де грали в більярд, вживали спиртні напої. Після 21 год. 30 хв. пішли в супермаркет „Літа", що по вул. Грушевського, купили дві пляшки шампанського та пиво, яке вжили. Випивши дані напої, повернулися в супермаркет „Літа". Коли перебували біля каси, він помітив невідомого хлопця. ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_4 звернулись до цього хлопця. Про що говорили не чув. Вони троє відійшли від кас і зупинились неподалік з правої сторони біля якогось автомату. Коли проходив повз них, то почув як, здається, ОСОБА_5 запитав у невідомого про якийсь борг. Проте брати не називали ні суму боргу, ні дату, коли потерпілий має повернути гроші. Далі пішов на вихід і зупинився на вулиці в такому місці, що не бачив вхід в приміщення. Максим та Славік вийшли на вулицю разом з ним. Приблизно через 5 хвилин побачив як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за руки та ноги виносили хлопця, з яким вони говорили. Коли вони його поставили на ноги, то між ними виникла тяганина і хтось з братів наніс удар хлопцю. Потім вони двоє почали його бити. Вони продовжили його бити, коли він лежав на землі, стоячи над ним руками наносили удари. На відстані 2-3 метрів від них стояв він, ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Потім він почув декілька пострілів. Хтось з його товаришів сказав, що в потерпілого є зброя. Що далі відбувалось він не бачив, оскільки забіг за стінку. Потім до нього приєднались товариші і вони побігли в напрямку вул. Струтинської. Вже коли йшли по вулиці, він бачив в руках у ОСОБА_4 пістолет, з якого він зробив два постріли в асфальт. Пізніше від ОСОБА_4 дізнався що конфлікт з потерпілим виник через борг.

Допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали показання, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_6 та підтверджують факт вчинення відносно ОСОБА_1 нападу із застосуванням фізичного насильства, заподіяння йому тілесних ушкоджень та підтвердили, що у підсудного ОСОБА_4 в руках зявився пістолет з якого він два рази вистрелив в асфальт.

За таких обставин показання потерпілого в частині, що відносно нього було застосоване насильство, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження і в нього було викрадено мобільний телефон та пістолет є правдивими, послідовними та повністю узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 показала, що 3 січня 2009 року прийшла на роботу в супермаркет «Літа», що по вул. Грушевського в м. Рівне о 20 годині. Там працювала касиром. Знаходилась на касі № 1. Біля 22 години до каси підійшов невідомий хлопець. Він почав розраховуватись за придбаний товар. В цей час до нього підійшли інші незнайомі хлопці. Вони почали щось з ним говорити, але зі змісту їхньої розмови вона зрозуміла, що вони вимагають у нього гроші, потерпілий був наляканий і говорив, що він їм нічого не винен. Поступово декілька хлопців вийшли на вулицю. Залишилось біля першого хлопця троє невідомих. Про що саме вони говорили не пам'ятає, але розмова відбувалася на підвищених тонах. Потім вони відійшли від каси. Перший хлопець не хотів виходити з ними на вулицю. Він відійшов до кінця кас, біля відділу, де торгують мобільними телефонами, троє хлопців пішли за ним. Там вони почали шарпати один одного за одяг. Хто саме і як шарпав не бачила. Охоронники попросили їх залишити приміщення. Перший хлопець відмовлявся виходити. Тоді двоє з них взяли його за руки та ноги і винесли з приміщення. Третій хлопець вийшов за ними. Що відбувалось на вулиці вона не бачила, однак через деякий час почула 2-3 хлопки, схожі на постріли з пістолета.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 показав, що в період з середини грудня 2008 року працював старшим зміни охорони в супермаркеті «Літа», що по вул. Грушевського в м. Рівне. 3 січня 2009 року о 9 годині заступив на добове чергування. Його місце знаходиться при вході в супермаркет. Біля 22 години його увагу привернув гурт молодих хлопців, які зайшли в приміщення супермаркету. Хтось з них намагався між рядів з продуктами вияснити відносини ще з одним невідомим хлопцем. Потім невідомий, якого намагались впіймати, відійшов до місця, де продають мобільні телефони. Троє хлопців підійшли до нього і хотіли вивести його на вулицю. Хто саме і що робив не пам'ятає, тоді разом з іншим охоронником підійшов до них і попросив вийти з приміщення супермаркету. Один з хлопців, який стояв поблизу, сказав, що цей хлопець винен їм гроші. Після цього інший хлопець, вдягнений в червону куртку та ще один взяли його за руки та ноги і винесли з приміщення супермаркету. Що далі відбувалось не знає, оскільки на вулицю не виходив. Через 2-3 хвилини почув два хлопки, подібні на постріли. Через 2 хвилини відбувся ще один постріл. Відразу вийшов на вулицю подивитись, що там відбувається, однак на виході нікого не помітив. Лише якийсь хлопець підняв з землі мобільний телефон і пішов від входу в супермаркет. Він відразу повернувся в приміщення супермаркету. Через деякий час люди, що заходили в супермаркет, почали говорити, що біля приміщення поліклініки когось застрелили.

З оголошених та оцінених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_12, вбачається, що 3 січня 2009 року, вона працювала в супермаркеті «Літа», що по вул. Грушевського в м. Рівне на касі № 2. Біля 21 години до неї на касу підійшли невідомі хлопці, віком від 22 до 26 років, біля 4-5 чоловік. Вони придбали шампанське та пішли з супермаркету. Приблизно через годину вони знову повернулись, підійшли до каси № 1, де знаходився касир ОСОБА_10. Перед цим до каси № 1 підійшов ще один незнайомий хлопець. Двоє хлопців з гурту, який купував у неї на касі шампанське звернулись до хлопця, який підійшов раніше. Зрозуміла, що вони знайомі, оскільки один з них сказав до нього: «Давай гроші». Той хлопець відповів, що в нього грошей не має. На касі ті хлопці довго не стояли, а пішли далі. Вони стояли біля дверей та сперечались. Помітила, як двоє хлопців виносять за руки та ноги на вулицю хлопця, якому говорили, щоб він давав гроші. Через 2-3 хвилини, після того як невідомі вийшли на вулицю, почула хлопки, сході на постріли пістолета.

На переконання суду показання даних свідків взаємно узгоджуються між собою та підтверджують факт конфлікту потерпілого з братами ОСОБА_4 із застосуванням до нього фізичного насильства. Крім того, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12 підтверджують наявність корисливого умислу в діях підсудного.

За таких підстав показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13 відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд їх оцінює як достовірні.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_14 суду показав, що близько двох років тому, коли прогулювався з братом підсудного ОСОБА_5, то зустріли потерпілого. Між потерпілим та ОСОБА_5 відбулася розмова, зміст якої не чув, оскільки знаходився за декілька кроків від них. Потім ОСОБА_5 йому повідомив, що потерпілий заборгував йому гроші. Свідок також пояснив, що йому невідомі ні сума боргу, ні дата його повернення, а також те за яких обставин він виник.

Крім того, в ході судового слідства судом встановлено, що підсудний та його захисник під час досудового слідства не заявляли клопотань про допит даного свідка, таке клопотання було заявлено ними під час судового слідства. За таких обставин суд вважає, що його показання є заздалегідь підготовленими. Таким чином, показання свідка ОСОБА_14 суд оцінює критично як намагання сприяти підсудному уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, в ході судового слідства встановлено, що підсудний під час конфлікту з потерпілим не називав ні суму боргу, ні дату його повернення. Більше того, як зазначає сам підсудний, після виникнення даного боргу на протязі 5 років він не звертався до потерпілого з вимогою про його повернення, хоча декілька разів зустрічався з ним, а також не звертався до правоохоронних органів за допомогою, тобто не вчиняв жодних дій які б свідчили про існування даного боргу.

За таких обставин показання потерпілого про відсутність у нього грошового боргу перед братами ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, а тому їх необхідно оцінювати як правдиві, а показання підсудного про наявність такого боргу оцінювати критично як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Дослідженими в судовому засіданні заявою по факту розбою, зареєстрованою Рівненським MB УМВС України в Рівненській області, та протоколом огляду прилеглої до супермаркету «Літа», території від 03.01.2009 року підтверджується факт вчинення розбійного нападу по вул. Грушевського, 2-а. Під час огляду виявлено на асфальті дві гільзи, відстріляні ОСОБА_1 з пістолета «Zoraki-MOD-911» та патрон, споряджений гумовою кулею, яким був споряджений даний пістолет (т. 1 а. с. 8, а.с. 82-86).

Згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду земельної ділянки, прилеглої до дитячої поліклініки № 3, що по вул. Грушевського, 7 в м. Рівне від 03.01.2009 року, біля трупа ОСОБА_5 на землі виявлено та вилучено пістолет «Zoraki-MOD-911» з гільзою в патроннику та чотирма патронами в магазині, які ОСОБА_4 забрав у потерпілого ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 72-78).

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу огляду трупа ОСОБА_5 в морзі РОБ СМЕ від 04.01.09р. вбачається, що в правій зовнішній кишені куртки виявлено мобільний телефон «Sony-J7», яким ОСОБА_5 заволодів під час розбійного нападу.

За таких обставин показання потерпілого про те, що в ході розбійного нападу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи його особистими речами, а саме телефоном та пістолетом, відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд оцінює їх як достовірні.

Згідно досліджених судом протоколів відтворення обставин та обстановки вчинення розбійного нападу за участю свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 23.03.2009 року, вбачається, що свідки підтвердили показання, про застосування підсудним до потерпілого фізичного насильства та заволодіння його зброєю, та на місці показали обстановку вчинення даного злочину. (т. 2 а.с. 39-41; т. 2 а.с. 42-45; т. 2 а.с. 49).

Згідно оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку товарознавчої експертизи № 147 від 05.03.2009 року, вбачається, що залишкова вартість мобільного телефону марки «Sony-CMD-J7», за матеріалами кримінальної справи № 1/4-09, по факту вилучення 4 січня 2009 року під час огляду трупа ОСОБА_5 з урахуванням часткової втрати його товарних якостей, у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів (за умови його теперішнього та технічно-справного стану), станом на момент проведення експертизи становить 350 гривень 35 копійок (т. 1 а.с. 208-211).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 276 від 25 лютого 2009 року, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: масивних осаднень та крововиливів обличчя, пара орбітальних ділянок, перелому кісток носу, забою головного мозку середнього ступеня, які спричинені тупим (ими) предметом (ами), могли утворитися незадовго до звернення потерпілого в лікувальний заклад, тобто у вказаний в обставинах термін - 03.02.2009 року. Вказані в п. 1 тілесні ушкодження в комплексі відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили довготривалий розлад здоров'я. Враховуючи локалізацію ушкоджень, найбільш ймовірно, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий був обернений обличчям до травмуючого предмета або в положенні, близькому до нього. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись від не менше двох травматичних дій. Утворення даних ушкоджень при самопадінні та падінні малоймовірно(т. 1 а.с. 124-126).

За таких підстав, покази потерпілого про те, що під час нападу йому наносились удари руками та ногами зі значною силою, відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд їх оцінює як достовірні.

Згідно дослідженого висновку судово-медичної експертизи № 40 від 8 січня 2009 року, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садин з крововиливом на передній поверхні лівого стегна, які могли утворитись у вказаний в обставинах термін і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження спричинені тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при різних обставинах, в т.ч. і від «іншого стороннього предмета» (т. 1 а.с. 131).

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 20 від 26 січня 2009 року, гільзи, вилучені під час огляду місця події біля супермаркету «Літа» по вул. Грушевського в м. Рівне та гільза, яка застрягла в каналі ствола пістолету з написом «Zoraki-MOD-911» 012792, вилученому 3 січня 2009 року біля входу в дитячу поліклініку № 3, що по вул. Грушевського в м. Рівне, відстріляні з пістолету з написом «Zoraki-MOD-911» 012792, вилученому 3 січня 2009 року біля входу в дитячу поліклініку № 3 м. Рівне.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_4 розбою, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб свідчить об'єктивні дії підсудного та його брата ОСОБА_5, які діяли як співвиконавці, а саме спільно вимагали гроші, виносили з супермаркету, застосовували фізичне насильство та заволодівали майном потерпілого. Його дії вірною кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України.

Наведені докази повністю спростовують твердження ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що він розбійного нападу не вчиняв, а хотів заставити потерпілого повернути йому борг в сумі 100 гривень.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, котрий займався суспільно - корисною працею, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

До обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

На думку суду необхідним й достатнім для виправлення винного може бути покарання лише в умовах ізоляції його від суспільства. Крім того суд, враховуючи особу винного, вважає за можливе призначити йому показання в межах мінімальної санкції передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 187 КК України призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Речовий доказ - пістолет «Zoraki mod-911», два патрони та три гільзи, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Рівненського MB УМВС - знищити.

Мобільний телефон «Sony-J7» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін