Провадження №1-кп/639/137/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 000801 внесене в ЄРДР 06 жовтня 2015 р. за обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації м. Курган Курганської області, раніше не судимого, холостого, не працюючого, з середньою технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ч. 3, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2015 р. о 10.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись поряд із периметровою огорожею ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції 99, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переліз через периметрову огорожу, таким чином проникнув на територію підприємства, підійшов до корпусу №14 та через двері корпусу, що були відчинені, пройшов до середини приміщення. ОСОБА_4 сходами піднявся на четвертий поверх, де зібрав брухт чорного металу, а саме: пристосування 05.1532-86402012, згідно акту огляду спеціалістів підприємства ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка від 17 листопада 2015 р., інвентаризаційної відомості №45 є лом стальний будівельний та 6 кг. 200 грм. лома чорного металу, які він в подальшому зховав у принесений з собою поліетиленовий пакет. Потім ОСОБА_4 , спустившись сходам намагався покинути територію корпусу №14, однак довести свій умисел до кінця не зміг з причин, що незалежили від його волі, так як був затриманий співробітниками ВОХР ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка матеріальну шкоду на загальну суму 261 грв. 80 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання, також доповнив, що злочин вчинив під впливом тяжкого матеріального становища.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднане з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуальності, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази повернути власнику.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1