АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/1100/15-к
Справа №11-кп/791/1100/15 р. Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 129 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року листопада місяця «26» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
ОбвинуваченоїОСОБА_7
ЗахисниківОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку і жительку
АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 129 КК України до обмеження волі на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.
Відповідно до положень ст. 76 КК України на обвинувачену покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 368 гривень 28 копійок.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винною і вона засуджена за те, що 02 лютого 2015 року в АДРЕСА_1 висловлювала погрози вбивством ОСОБА_12 , приставивши потерпілій до голови схожий на пістолет предмет у зв`язку з чим потерпіла сприймала таку погрозу реальною.
На вирок суду прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 і правильності кваліфікації її дій, покликається на незаконність вироку внаслідок неправильного застосування кримінального закону, зокрема призначення обвинуваченій покарання, яке не могло бути їй призначене. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту на шість місяців, взявши обвинувачену під варту в залі суду.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення поданої на вирок апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 яка не погодилася з доводами прокурора, захисника ОСОБА_9 про можливість призначення обвинуваченій мінімального покарання у виді арешту, захисника ОСОБА_8 щодо наявності підстав для закриття провадження у зв`язку із зміною обстановки, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин у апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується перевіреними та належним чином оціненими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченої.
Відповідно до положень ст. 413 КПК України та ч. 3 ст. 61 КК України вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років.
За даними кримінального провадження ОСОБА_7 має на утриманні сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( дев`ять років). Даний факт залишився поза увагою місцевого суду. Санкція ч. 1 ст. 129 КК України передбачає покарання у виді арешту до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років. З оглядом на вище вказані вимоги матеріального права суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не мав законних підстав для призначення покарання у виді обмеження волі, а , враховуючи альтернативність покарання санкції ч. 1 ст. 129 КК України, мав призначити лише покарання у виді арешту.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 02 лютого 2015 року погрожувала вбивством ОСОБА_12 і у останньої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 129 КК України, за якою їй повинно бути призначене покарання у виді арешту в мінімальних межах санкції вказаної норми матеріального права, враховуючи при цьому дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, характеризується посередньо, а не в верхніх межах розміру цього виду покарання як просить прокурор. Свої вимоги щодо необхідності призначення обвинуваченій покарання у виді арешту в максимальних межах цього виду покарання прокурор не мотивував.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 в частині призначеного їй покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту на один місяць з триманням обвинуваченої в умовах ізоляції.
Початок строку відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_7 в порядку виконання цього вироку.
В решті цей вирок місцевого суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя