Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

законних представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

представників потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

та цивільних позивачів

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0006385 від 02.05.2015 року, що надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва з Генеральної прокуратури України, з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_17 , 1996 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_18 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_19 , 1995 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_20 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_21 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
02 листопада 2015 року з Генеральної прокуратури України до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_17 за ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України; ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_19 за ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_20 за ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_21 за ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні представники державного обвинувачення прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають можливим призначити справу до судового розгляду, оскільки підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Представники потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтримують думку прокурорів щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_8 вважають передчасним призначення кримінального провадження до судового розгляду; при цьому адвокат ОСОБА_7 посилається на порушенням права на захист щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_9 заперечує щодо призначення обвинувального акту до розгляду, оскільки обвинуваченням не виконано вимоги Печерського районного суду м. Києва, лише роз`яснено право на суд присяжних. Дані обставини, на думку захисника, є неповагою до суду.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 адвокат ОСОБА_22 просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 - адвокат ОСОБА_10 заперечує щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки, на його думку формулювання обвинувачення не відповідає наявним у справі доказам, і обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, у зв`язку з невиконанням судових рішень. Так, Печерський районний суд м. Києва зобов`язав слідчого вчинити певні дії, зокрема, провести допит з іншими особами, що не було виконано. Адвокат вказує, що в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення неповнолітньому ОСОБА_21 , а обвинувальний акт складений як обвинувальний висновок.

Представник державного обвинувачення ОСОБА_6 заперечує щодо повернення обвинувального акту, та вважає можливим усунути, зазначені адвокатом ОСОБА_10 , недоліки щодо допиту свідків у судовому засіданні в порядку ст. 350 КПК України. Щодо неконкретності обвинувачення, на думку прокурора, це питання вже вирішено в ухвалі Апеляційного суду м. Києва, зазначені посилання виключено.

Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтримують позицію захисту щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, представники державного обвинувачення заявили клопотання про продовження застосування запобіжних заходів обвинуваченим.

Адвокат ОСОБА_22 у судовому засіданні заявив та просить долучити до матеріалів кримінального провадження клопотання про зміну запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_20 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, у зв`язку з його тяжким станом здоров`я.

Представники державного обвинувачення не заперечують проти заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_20 та просять застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_10 , законний представник ОСОБА_14 також просять змінити запобіжний захід відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Представники державного обвинувачення, вказавши, що роль ОСОБА_21 є опосередкованою та другорядною, в силу завершеності досудового розслідування не йде мова про знищення речових доказів, при цьому не виключається можливість впливу на потерпілих і свідків, вважають можливим змінити запобіжний захід відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 на цілодобовий домашній арешт.

Представник потерпілих ОСОБА_15 не заперечує щодо клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_21 ; щодо обвинуваченого ОСОБА_13 покладається на думку суду.

Представник потерпілих ОСОБА_16 при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_20 та ОСОБА_21 покладається на розсуд суду. Крім того, ОСОБА_16 заявив про необхідність усунення недоліків обвинувального акту в процесі розгляду кримінального провадження.

Адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заявили клопотання про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 на такі, що не пов`язані з триманням під вартою.

Представники державного обвинувачення заперечують щодо зміни запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , вказавши, що дані особи приймали безпосередню участь у злочинах, що їм інкримінуються, можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків.

Колегія суддів, вислухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні покладається обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту суд у підготовчому судовому засіданні, зокрема, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що стороною захисту адвокатом ОСОБА_23 в межах строків кримінального провадження подавалися скарги до Печерського районного суду м. Києва і дані скарги частково та одна повністю задовольнялись слідчим суддею.

Так, 29.07.2015 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_23 в інтересах ОСОБА_21 і зобов`язано слідчого розглянути клопотання адвоката в порядку ст. 220 КПК України.

Також, 03.08.2015 року тим же судом було частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_23 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання. Так, суд скасував постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ МВС України ОСОБА_24 від 13.07.2015 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язав слідчого розглянути клопотання адвоката та провести допит неповнолітнього підозрюваного, клопотання було подане 08.07.2015 року.

11 серпня 2015 року слідчий суддя того ж суду задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_23 в інтересах підозрюваного ОСОБА_21 , постанову слідчого від 25.07.2015 року про відмову в задоволенні клопотання скасував та зобов`язав старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_24 та/або слідчих слідчої групи в даному кримінальному провадженні розглянути клопотання адвоката ОСОБА_23 про проведення слідчого експерименту, по суті відповідно до ст. 220 КПК України.

Також, 11 серпня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва скасував постанову старшого слідчого ОСОБА_24 від 13.07.2015 року та зобов`язав його розглянути клопотання адвоката ОСОБА_23 щодо проведення слідчих (розшукових) дій.

Крім того, адвокат ОСОБА_23 зверталась до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_25 про виділення матеріалів стосовно неповнолітнього ОСОБА_21 в окреме провадження, в порушення норм КПК України постанова не була винесена, а адвокату було надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано дії слідчого, які його зобов`язав виконати слідчий суддя та вимоги ст. 220 КПК України не виконані. Більше того, слідчий не вказав в реєстрі матеріалів досудового розслідування всупереч вимогам ст.ст. 109, 110 КПК України результати розгляду ухвал суду та клопотання сторони захисту.

Виходячи зі змісту ст. 283 КПК України, звернення прокурора з обвинувальним актом до суду є самостійною формою закінчення досудового розслідування.

Виходячи із даних реєстру матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження строк досудового слідства продовжено до 02.09.2015 року, а підписано обвинувальний акт 14.08.2015 року, що пізніше ніж винесено судові рішення слідчого судді, які не оскаржуються.

Дотримання вимог закону при складанні та затвердженні обвинувального акту є гарантією права на справедливий суд, оскільки забезпечує можливість встановити обгрунтотованість висунутого проти особи обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо меж відповідності такого акту вимогам КПК України, необхідно виконувати закріплений в ст. 19 Конституції України правовий порядок, відповідно до якого слідчий, прокурор мають діяти виключно на підставах, у спосіб та порядку, визначених законом. Такому порядку корелює зміст ч. 1 ст. 9 КПК України.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При виконанні ухвал суду та розгляду клопотання захисника, зміст обвинувального акту, кваліфікація дій осіб, притягнутих до відповідальності, могли бути іншими, дії слідчого по виконанню ухвал суду та розгляду клопотання захисника повинні були бути вказані в реєстрі матеріалів досудового розслідування та відкриті учасникам кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком обвинувального акту згідно вимог ст. 109 КПК України.

Згідно п 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції - це суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На досудовому слідстві дана норма закону не була виконана.

Посилання прокурора на ст. 350 КПК України, що суд може усунути недоліки досудового слідства при розгляді справи по суті, не можуть бути сприйняті, так як судові рішення слідчого судді вказують, що необхідно провести слідчі дії, слідчий експеримент, провести допит на досудовому слідстві, провести розшукові дії, що суд позбавлений можливості згідно повноважень виконати.

Згідно ст. 533 КПК України ухвали суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні і підлягають виконанню на всій території України.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 291 КПК України відсутність, передбачених КПК України, додатків до обвинувального акту в тих випадках, коли їх складання і подання до суду є обов`язковими, а так само невідповідність цих додатків визначеним КПК України формі та змісту, свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Такі порушення виключають можливість здійснення особою належно свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі.

Згідно ч 12 ст. 290 КПК України сторона захисту позбавляється можливості використовувати докази, які забезпечив слідчий суддя, зобов`язавши слідчого провести відповідні дії.

При таких обставинах клопотання адвоката ОСОБА_10 , підтримане іншими захисниками, крім адвоката ОСОБА_11 , підлягає до задоволення.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2013 року № 223-1134/0/4-13 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України (КК), Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Кримінальне провадження щодо неповнолітніх здійснюється у загальному порядку з урахуванням особливостей, передбачених главою 38 КПК, та із дотриманням принципу забезпечення реалізації неповнолітніми особами права користуватися додатковими гарантіями, встановленими вітчизняним законом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо норми КПК суперечать такому міжнародному договору, застосуванню підлягають згідно із ч. 4 ст. 9 КПК положення відповідного договору.

Згідно вимог ст. 484 КПК України, кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим (слідчими в даному випадку), який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх.

На дану обставину звернено увагу і у вищевказаному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (пункт 3).

В матеріалах кримінального провадження та реєстрі відсутні такі копії наказів, розпоряджень та не пред`явлені сторонам кримінального провадження і суду.

Також в повній мірі не виконано вимоги ст. 485 КПК України і дані про виконання даної норми відсутні в реєстрі матеріалів досудового розслідування, крім проведення судово-психіатричних експертиз.

Вказані в даній ухвалі недоліки необхідно усунути до 07 грудня 2015 року включно.

Враховуючи, що державне обвинувачення в особі прокурорів процесуальних керівників не наводять ризиків та обставин, зазначених в ст.ст. 177, 178 КПК України, вважають, що обвинувачені ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виконували опосередковану роль в скоєнні злочинів, які їм інкримінуються, клопотання адвокатів ОСОБА_22 та ОСОБА_10 підлягають до задоволення і обвинуваченим необхідно обрати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю цілодобово.

При цьому суд враховує тяжкість обвинувачення та дані про осіб неповнолітніх, вимоги які вказані в ст. 178, ч. 2 ст. 492 КПК України та п.п. 1, 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», а також позицію обвинувачення щодо обрання міри запобіжного заходу даним неповнолітнім у виді домашнього арешту.

Крім того, суд бере до уваги і враховує практику Європейського суду з прав людини - Рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України», за яким суд зобов`язаний врахувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Також суд виходить із принципу верховенства права, вимог ст. 8 КПК України, згідно якої кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому суд враховує стан здоров`я неповнолітнього ОСОБА_20 , а також, що неповнолітні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачуються у готуванні до злочину, передбаченого ст. 258 КК України, а не у безпосередньому вчиненні даного злочину.

Колегія суддів вважає, що цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Строк дії домашнього арешту слід визначити 45 днів.

Розглядаючи клопотання прокурорів про продовження обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, який закінчується 10.11.2015 року включно, колегія суддів вважає, що матеріали пред`явленого обвинувачення вказують на обґрунтованість існування ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу з їх сторони на свідків і потерпілих, необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також колегія суддів враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у інкримінованих злочинах, два із злочинів є особливо тяжкими та передбачають покарання для ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у виді довічного позбавлення волі, а для неповнолітнього ОСОБА_18 15 років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що враховуючи об`єкт посягання протиправних дій є життя людей, а також громадська безпека, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та з урахуванням положень ст. 183 КПК України виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даних осіб.

Враховуючи обґрунтованість доводів прокурорів у судовому засіданні про наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 слід продовжити на термін 45 днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

При таких обставинах клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не підлягає до задоволення в частині зміни міри запобіжного заходу їх підзахисним.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314, ч. 2 ст. 376, 484, 485, 487 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та долученими матеріалами у кримінальному провадженні № 0006385 від 02.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_17 , 1996 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України; ОСОБА_18 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_19 , 1995 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_20 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_21 , 1998 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 , 1996 року народження, у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на 45 (сорок п`ять) днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 , 1998 року народження, у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на 45 (сорок п`ять) днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_19 , 1995 року народження, у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на 45 (сорок п`ять) днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

Клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_22 про зміну обвинуваченому ОСОБА_20 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що підтримане державним обвинуваченням, - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю, не більше ніж на 45 (сорок п`ять) днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

Клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_26 про зміну обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що підтримане державним обвинуваченням, - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронного засобу контролю, не більше ніж на 45 (сорок п`ять) днів, тобто по 23 грудня 2015 року включно.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 виконувати наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну місця свого проживання;
3) носити електронний засіб контролю;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими або спілкуватися з ними із дотриманням умов, визначених судом;
5) здати на зберігання до відповідного районного органу міліції по місцю свого проживання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що відносно ОСОБА_20 , ОСОБА_21 діє цілодобовий домашній арешт, з застосування електронних засобів контролю, за вказаною адресою їх проживання, протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин, у зв`язку з чим останні зобов`язані прибувати за кожною вимогою до суду протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин. Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 пристроїв, які дають змогу відслідковувати та фіксувати їх місцезнаходження. Такі пристрої мають бути захищені від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в їх роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалу передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених:

щодо обвинуваченого ОСОБА_20 до Дніпровського РУ ГУМВС України у м. Києві;
щодо обвинуваченого ОСОБА_21 до Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області;
та зобов`язати негайно поставити на облік останніх, і повідомити про це суду, попередньо довівши до відома, що працівник органу внутрішніх справ перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Генеральну прокуратуру України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12:00 год. 13 листопада 2015 року в приміщення Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5, зал судових засідань № 7.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:
Суддя
Суддя