11-кп/775/463/2015(м)
264/5088/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, не працює, раніше судимий: 1) 15.06.1995 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.94 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді тринадцяти років позбавлення волі, звільнений 22.02.2008 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 2) 01.10.2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.125 ч.1, ст.129 ч.1, ст.309 ч.1, ст.70 ч.1, ст.72 КК України до покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі, 26.06.2014 року на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя, згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2014 року невідбуту частину покарання було скорочено на половину, звільнився 14.08.2014 року умовно-достроково на підставі постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06.08.2014 року, на не відбутий строк два місяці двадцять сім днів

засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 01 жовтня 2013 року, остаточно призначено покарання у виді двох років п`яти днів позбавлення волі .

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

На прикінці серпня 2014 року у денний час ОСОБА_7 , знаходячись на смітнику, розташованому біля буд. АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, , незаконно придбав зірвав, листя дикоростучих рослин конопель, які переніс до себе за місцем мешкання, а саме до вищевказаного будинку, де висушив їх та подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, після чого помістив його до газетного згортку та став незаконно зберігати за місцем свого мешкання для особистого вживання, без мети збуту, де 17 липня 2015 року у період часу з 15 по 16 годину під час огляду робітниками міліції у спальній кімнаті було виявлено та вилучено газетний згорток, з особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 49,91 г., який ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути вирок суду та застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст.75 КК України, та з урахуванням його віку, також зазначає, що він характеризується позитивно за місцем мешкання та минулої роботи, в конфліктні відносини не вступає та від проведення слідчих дій не ухилявся.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував на доводах апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності із ч.2ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно із ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість, або суворість.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , дав належну юридичну оцінку його діям і у відповідності із вимогами норм КК України кваліфікував його дії. Апеляційних підстав для зміни вироку у цій частині по справі не вбачається.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і мотивував свій висновок про не можливість застосування до нього ст. 75 КК України.. При цьому судом першої інстанції брались до уваги такі дані про особу обвинуваченого, як те, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення аналогічного злочина, , під час відбуття покарання , що свідчить про його суспільну небезпечність і не бажання стати на шлях виправлення. Всі обставини на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, як на пом`якшуючи відповідальність, стали підставою для призначення йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті

Тому, колегія судів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.

Керуючись ст. 407КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 15 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді::