Провадження № 1-кп/127/32/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
щодо якого запобіжний захід не обирався, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, подання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону центрального регіону України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407 КК України,-
Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону центрального регіону України звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що старший лейтенант ОСОБА_5 призваний під час мобілізації Козятинським РВК до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де проходив військову службу на посаді командира стрілецького взводу 8-ої стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.
У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39, зазначено, що до відповідно до вимог ст. 407 КК України внесено зміни та її доповнено частиною четвертою, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Старший лейтенант ОСОБА_5 25 травня 2015 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та повернувся до військової частини НОМЕР_2 червня 2015 року. У період 25 травня 2015 року по 02 червня 2015 року ОСОБА_5 ухилявся від військової служби та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
11 червня 2015 року старший лейтенант ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та повернувся до військової частини 16 червня 2015 року. У період з 11 червня 2015 року по 15 червня 2015 року ОСОБА_5 ухилявся від військової служби та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
18 червня 2015 року старший лейтенант ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та повернувся до військової частини 24 червня 2015 року. У період з 18 червня 2015 року по 23 червня 2015 року ОСОБА_5 ухилявся від військової служби та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
Отже, старший лейтенант ОСОБА_5 тричі протягом року самовільно залишав військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин тривалістю більше трьох діб.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30 липня 2015 року старший лейтенант ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та повернувся до військової частини лише 20 серпня 2015 року. У період з 30 липня 2015 року по 19 серпня 2015 року, тобто понад 10 діб, ОСОБА_5 ухилявся від військової служби та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
Таким чином старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишав військову частину без поважних причин, тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року в періоди з 25 травня 2015 року по 02 червня 2015 року, з 11 червня 2015 року по 15 червня 2015 року, з 18 червня 2015 року по 23 червня 2015 року, проводячи час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, повторно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України 30 липня 2015 року самовільно залишив військову частину без поважних причин, та в подальшому проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , і лише 20 серпня 2015 року повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто був відсутній на службі понад 10 діб.
У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачується ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся на судові виклики, а саме: 07 грудня 2015 року, 09 грудня 2015 року, 28 грудня 2015 року, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі, не має постійного місця роботи, що дає підстави вважати, що у подальшому він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У зв`язку з вище викладеними обставинами прокурор просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали обвинувального акту та додатків до нього, заслухавши думку сторін провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює.
Крім того, суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений на виклики суду не з`являвся, був відсутній на службі, не надав ніяких документів, які б підтверджували поважність причин відсутності на службі та причин неявки до суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону центрального регіону України ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, термін рахувати з моменту затримання, тобто 12 січня 2016 року, взявши під варту з зали суду.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до 11 березня 2016 року.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат ( 27 560 грн. )
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за викликом;
2) не відлучатися із міста, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали суду направити для виконання начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальнику Вінницького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, начальнику слідчого ізолятора тюрми №1 м. Вінниці та військовому прокурору Вінницького гарнізону Центрального регіону України.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя: