Справа № 183/3341/14
№ 1-кп/183/336/15
В И Р О К
іменем України
19 жовтня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене 17.04.2014 року до ЄРДР за № 0001319, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шерлова Гора Борзінського району Читинської області, РФ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого:

-12.03.2002 року Новомосковським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-23.09.2005 року Юріївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 06.04.2006 року умовно-достроково на 4 місяці 24 дні;

-30.05.2007 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки;

-12.06.2007 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 2 дні;

-08.12.2009 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 357 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-15.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання;

-20.06.2013 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого у зв`язку з відбуттям покарання;

-04.03.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.04.2014 року близько 18.00 години ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку № 55, розташованого по вул.. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 08.04.2014 року близько 18.05 години, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів шляхом вихоплення з рук ОСОБА_7 мобільним телефоном «HTC Desire S», вартістю 1450 грн. та силіконовим чохлом, вартістю 80 грн.

Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки в розмірі 1530 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав, пояснивши, що з потерпілим ОСОБА_7 домовились про те, що останній поверне борг йому в сумі 700 грн., а коли вони зустрілись 08.04.2014 року, ОСОБА_7 в рахунок повернення боргу сам віддав йому свій мобільний телефон, вийнявши з нього свою сім-картку. Будь-яких засобів фізичного впливу не здійснював відносно потерпілого та нічого не викрадав у нього.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_7 про те, що 08.04.2014 року він з другом ОСОБА_8 йшов додому близько 18.00 години, їм треба було зайти до ОСОБА_9 за інструментами, зайшли у двір АДРЕСА_2 , де зустріли обвинуваченого, який попросив грошей, але суму не говорив, на що він сказав, що в нього немає грошей, після чого ОСОБА_6 ударив його у лице, він почав відходити назад, а той почав наступати на нього, потім ударив кулаком у груди і ногою по нозі. Сказав, що, якщо втече, буде гірше. В цей час у нього задзвонив телефон, ОСОБА_6 сказав йому відповісти, він відповів і поклав трубку. ОСОБА_6 сказав йому дістати картку з телефону і він забрав телефон, який був у чохлі. Він придбав телефон 01 квітня 2014 року у знайомого ОСОБА_10 з рук, без документів. З ОСОБА_6 вони знайомі були до цього. ОСОБА_8 був неподалік від нього та боявся допомогти йому. Після цього він пішов з другом на роботу. Через два дні він звернувся до міліції з заявою. Боявся відразу заявляти в міліцію. До цього ОСОБА_6 раніше приходив до нього на роботу та забирав гроші, а коли йому це набридло, він пішов до міліції. ОСОБА_11 тоді вийшов із під`їзду, він теж стояв та дивився, не підходив спочатку, а потім він підійшов, коли вони стояли з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 знаходився на відстані 20 метрів від них, він побачив, як ОСОБА_6 забрав у нього телефон і пішов. ОСОБА_11 підійшов, намагаючись домовитись з ОСОБА_6 , щоб той заспокоївся і запропонував ОСОБА_6 віддати телефон. Потім ОСОБА_6 пішов, а він разом з ОСОБА_8 після цього пішли на роботу, а ОСОБА_11 залишився. Наступного дня він пройшов медичне обстеження, синців виявлено не було. Потім не бачив ОСОБА_6 та по телефону не розмовляв з ним. На вигляд, у ОСОБА_6 був пневматичний пістолет, він у останнього і залишався;

- показання свідка ОСОБА_8 про те, що обвинуваченого він не знає, з потерпілим дружні стосунки. 08.04.2014 року він разом з ОСОБА_12 проходили по АДРЕСА_3 , назустріч їм йшов ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_13 , відвід його на відстань 10 метрів, сказав дати йому грошей, а коли ОСОБА_14 сказав, що у нього грошей немає, ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_7 в лице, забрав телефон і ще раз ударив у груди, всього три удари наніс ОСОБА_7 . Потім вимагав у ОСОБА_7 витягти сім-картку з телефону, але ОСОБА_6 витяг картку та кинув на долівку і з телефоном поїхав на машині. Потім вони пішли додому. Обвинувачений з метою залякування наносив удари. Бачив, як він забрав телефон, який належав ОСОБА_7 , перед цим бачив у ОСОБА_7 його в руках. Їм потрібно було зайти до ОСОБА_11 та піти на автомойку. Чи того дня, чи наступного - ОСОБА_7 звернувся до міліції. ОСОБА_11 був присутнім з моменту, коли ОСОБА_6 почав віднімати телефон. Пістолету не бачив;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що він знайомий з обвинуваченим, між ними дружні стосунки, потерпілого він також знає та між ними дружні стосунки. ОСОБА_7 попросив у нього в машині забрати пакет с речами, не пам`ятає, з якими. Він чекав на вулиці, коли ОСОБА_7 підійшов до під`їзду, із машини вийшов ОСОБА_6 та також підійшов, в цей час між ними виник спір. Вій пішов до своєї машини за речами. ОСОБА_6 ударив ОСОБА_7 у груди, кричав на ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 на ОСОБА_6 не кричав, він просто стояв і дивився на нього. Він попросив ОСОБА_15 не чіпати ОСОБА_7 , а потім взяв пакет і підійшов до них, пакет віддав ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 , в свою чергу, дістав схожий на пістолет предмет та знову направився до автомобіля. Після цього він сів у свій автомобіль, дістав пневматичний пістолет, який належить йому, та подарував його ОСОБА_6 . Він не бачив, як ОСОБА_6 забирав телефон у ОСОБА_7 , а останній лише підійшов до нього з сім-карткою і плакав. ОСОБА_7 розповів йому, що ОСОБА_6 забрав у нього телефон;

- витяг з кримінального провадження № 0001319 від 17.04.2014 року, згідно якого 08.04.2014 року близько 18.00 години ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї поблизу буд. № 55, розташованого по вул.. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, відкрито із застосуванням насильства заволодів мобільним телефоном «НТС», що належить ОСОБА_7

(т. 1, а.п. 85);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2014 року, згідно якого 08.04.2014 року близько 18.00 години ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї поблизу буд. № 55, розташованого по вул.. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, відкрито із застосуванням насильства заволодів мобільним телефоном «НТС», що належить ОСОБА_7

(т. 1, а.п. 86);

- протокол огляду від 17.04.2014 року мобільного телефону «HTC Desire S 510Е», добровільно виданого ОСОБА_16 , який знаходився у чохлі

(т. 1, а.п. 87-91);

- лист ПТ «Ломбард Скарбниця» про те, що в період часу з 06.04.2014 року по момент надходження запиту закладався до ломбардного відділення вказаного ломбарду мобільний телефон «HTC Desire S 510Е»

(т. 1, а.п. 92);

- протокол огляду ДВД диска із відеозаписом, зафіксованого з камер відеоспостереження ПТ «Ломбард Скарбниця» 09.04.2014 року в період часу з 22.45 години до 23.05 години, яким зафіксовані особи, які передали до ломбарду мобільний телефон «HTC Desire S 510Е» ІМЕІ: НОМЕР_1 , а також з фотознімками, на який зображений ОСОБА_6 та жінка

(т. 1, а.п. 93-99);

- ДВД диск із відеозаписом, зафіксованим з камер відеоспостереження ПТ «Ломбард Скарбниця» 09.04.2014 року в період часу з 22.45 години до 23.05 години,

(т. 1, а.п. 130);

- довідка ПП ОСОБА_17 про вартість мобільного телефону «HTC Desire S 510Е», яка складала станом на 18.04.2014 року 1450 грн., а також вартість чохла до вказаної марки телефон складала 80 грн.

(т. 1, а.п. 100);

- речовий доказ у вигляді ДВД диска із записом камер відеоспостереження ПТ «Ломбард Скарбничка», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження

(т. 2, а.п. 4);

- речовий доказ у вигляді мобільного телефону «HTC Desire S 510Е» ІМЕІ: НОМЕР_1 , а також чохла до нього, які передано на зберігання потерпілому

(т. 2, а.п. 5).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеної ст. 67 КК України, вважає рецидив злочину. Обставин, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, наслідків даного кримінального правопорушення, а також обраної позиції обвинуваченого, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді максимального розміру покарання, визначеного санкцією вказаної статті, буде занадто суворим. При цьому, суд вважає, що призначення мінімального покарання, визначеного санкцією даної статті, не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що за даним кримінальним провадженням відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України, а також вважає не можливим застосувати до нього ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду від 04.03.2014 року, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 17.04.2014 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати до часу відбування покарання час знаходження ОСОБА_6 під вартою з 17.04.2014 року по 19.10.2015 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у вигляді ДВД диска, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах провадження.

Речові докази у вигляді мобільного телефону «HTC Desire S 510Е» ІМЕІ: НОМЕР_1 , а також чохла до нього, переданих на зберігання потерпілому, - залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1