Справа № 737/444/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/697/2015
Категорія - ст.185 ч.1 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000064, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Куликівського району Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, підсобного працівника ФОП ОСОБА_10 , розлученого, який має сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.02.2015 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, який

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді штрафу розміром 100(сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_7 , судові витрати в сумі 245 гривень 52 копійки.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, просить вирок скасувати, постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Куликівського районного суду від 24 лютого 2015 року призначити остаточно покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу, у порушення вимог ст. 71,72 КК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» не призначив йому покарання за сукупністю вироків, оскільки обвинувачений після проголошення вироку від 24.02.2015 року, але до набрання ним законної сили, вчинив новий умисний злочин. Зазначає, що висновок суду про те, що органом досудового розслідування безпідставно зазначено обставину, що обтяжує покарання-вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, спростовується показаннями обвинуваченого, наданим під час судового розгляду.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 17.03.2015 року, у нічний час, знаходячись біля адміністративної будівлі ферми СФГ «Колос» по вулиці Шевченка смт Куликівка Чернігівської області, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки Україна, належний ОСОБА_12 , вартістю 545 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідача, вислухавши міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав там наведених та просив вирок суду скасувати, ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та на підставі ст. ст. 71, 72 КК України призначити йому остаточно покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не погодився з апеляційною скаргою прокурора, вважав вирок місцевого суду законним та обґрунтованим та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 17.03.2015 року, у нічний час, знаходячись біля адміністративної будівлі ферми СФГ «Колос» по вулиці Шевченка смт. Куликівка Чернігівської області, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки Україна, належний ОСОБА_12 , вартістю 545 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції ОСОБА_7 повністю визнали свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Окрім цього, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його визнано винними, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 413 КПК України, підставами для скасування вироку є, зокрема, незастосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , 24 лютого 2015 року засуджений Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто обвинувачений на момент вчинення нового кримінального правопорушення не відбув покарання з іспитовим строком 1 рік, призначеного за попереднім вироком.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.п. 25,26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбуття покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, окрім іншого, не відбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Відповідно до вимог ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, у разі призначення покарання, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд незважаючи на це, має застосувати ст. 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Однак, суд призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на порушення вимог ст. 71,72 КК України, не призначив йому покарання за сукупністю вироків, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону при призначенні покарання за сукупністю вироків з постановленням нового вироку.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 велосипед він взяв, щоб доїхати додому, тому що був п`яний. Говорив про це обвинувачений і в суді першої інстанції, тому висновок суду першої інстанції про те, що стан алкогольного сп`яніння жодним чином не впливав на крадіжку, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Куликівського району ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року, що ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання.

У решті вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4