Справа № 357/6994/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1322/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 24.11.2015

ВИРОК
Іменем України

«24» листопада 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року, за яким

ПРИХ ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Узин Білоцерківського району Київської обл., розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.03.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 р.

засуджено ст. 185 ч.2 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 10.03.2015 р. і остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3(три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання.

Колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, ОСОБА_12 , будучи засудженим 10.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 р. п/волі і на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненим від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 р., протягом дня 27.04.2015 р. знаходився вдома у ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 , де разом з останнім вживав алкогольні напої.

Вночі 28.04.2015 р., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону марки «Bravis Base», належного потерпілому ОСОБА_13 , який знаходився на столі в кімнаті будинку останнього. Користуючись тим, що потерпілий спить та не спостерігає за його діями, ОСОБА_12 повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Bravis Base» вартістю 270 грн., в якому знаходилася сім-карта оператору « Київстар» вартістю 20 грн., після чого з місця події пішов, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 290 грн.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурором подано апеляційну скаргу, в якої він просить вирок в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання. Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_12 засудити за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року і остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування цього він вказує, що новий злочин ОСОБА_12 вчинив у період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, виступи захисника та обвинуваченого, яки заперечували проти задоволення скарги, звернення ОСОБА_12 до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарг, та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинуваченого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені у вироку, та їм дана належна оцінка.

Так, в основу вироку покладені покази самого обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою вину, та показав яким саме чином він заволодів майном потерпілого.

Дії ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

При призначенні винному покарання, суд 1-ї інстанції в повному обсязі врахував всі обтяжуючи та пом`якшуючи обставини, про що детально вказав у вироку.

Разом з тим, суд, всупереч вимогам закону, застосував до ОСОБА_12 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання за злочин, скоєний ним під час іспитового строку, встановленого вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора в частині необхідності скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням Закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що позбавлення волі ОСОБА_12 за скоєння ним крадіжки телефону на загальну суму 290 грн., як про це просить прокурор, є занадто суворим.

До такого висновку суд приходить на підставі не тільки вартості викраденого, але і обставин, за яких це було зроблено, потерпілий претензій до винного не має, ОСОБА_12 щиро покаявся, має на утриманні малолітню доньку.

З урахуванням наведених обставин в їх сукупності, колегія суддів, керуючись принципом гуманності та справедливості, вважає за можливе застосувати до винного ст. 69 КК України, та перейти до більш м`якого покарання штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_12 в частині призначеного покарання скасувати, постановити в цій частині свій вирок, та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.

Даний вирок, та вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року стосовно ОСОБА_12 , у відповідності до вимог ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ