Справа № 139/1020/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці матеріали кримінального провадження № 0000194 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копашнево Хустського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора - прокурора прокуратури Мурованокуриловецького району ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 23 вересня 2015 року близько 14-ої години, перебуваючи у будинку ОСОБА_5 в с. Біляни Мурованокуриловецького району Вінницької області, з раптово виниклого умислу на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав зі столу у веранді належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nокіа 105» вартістю 450 гривень. Такими діями ОСОБА_3 завдав матеріального збитку потерпілій на суму 450 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав і суду показав, що він уже кілька днів проживав у ОСОБА_5 і допомагав їй по господарству. 23 вересня 2015 року біля 14-ої години, коли господиня спустилася у погріб за продуктами харчування, він взяв зі столу на веранді її мобільний телефон і покинув будинок. Викрадений телефон він безоплатно віддав ОСОБА_7 . Через кілька днів працівники міліції телефон вилучили у ОСОБА_7 , а щодо нього порушили кримінальну справу.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що ОСОБА_3 дійсно кілька днів жив у її будинку і мав вільний доступ до нього та до всього, що там знаходилося. 23 вересня 2015 року після того, як вона повернулася із підвалу, не застала в будинку ОСОБА_3 . Крадіжку вона відразу не помітила, аж поки сам ОСОБА_7 не зізнався, що у нього знаходиться її телефон. Оскільки ОСОБА_3 не приймав мір до повернення телефону, вона звернулася в міліцію.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також клопотання обвинуваченого, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а також що обвинувачений буде позбавлений права оскаржити їх в апеляційному порядку.

Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Таким чином в судовому засіданні суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відносить до злочинів середньої тяжкості; особу винного, який за місцем свого проживання характеризуються позитивно, як такий, що нічим себе не скомпрометував (аркуш матеріалів досудового розслідування 17); обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини та щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше (аркуш матеріалів досудового розслідування 20). На утриманні обвинуваченого є малолітня дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 15). Цю обставину суд також відносить до пом`якшуючої покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ні досудовим слідством, ні судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для вправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення за вчинений злочин найменш тяжкого покарання, передбаченого санкцією інкримінованої частини статті у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому цією санкцією.

З огляду на обране для обвинуваченого покарання, обставини, що досудовим слідством запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, суд не вбачає потреби в обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цьому етапі судового розгляду.

На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України визнаний у справі речовим доказом мобільний телефон «Nокіа 105» підлягає поверненню потерпілій.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят гривень.

Речовий доказ - мобільний телефон «Nокіа 105» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручати обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.
Суддя: ________________