Провадження № 11-сс/783/864/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Галицької прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту до громадянина Швеції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року,
встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.11.2015 року задоволено клопотання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту до громадянина Швеції ОСОБА_7 . Застосовано щодо громадянина Швеції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт з утриманням у ЛСІ УДПтСУ у Львівській області до вирішення питання про його видачу до Швеції, але не більше сорока діб. Строк тимчасового арешту встановлено рахувати з моменту затримання особи, тобто з 24.11.2015 року. Контроль за виконанням даної ухвали покладено на прокурора Галицького району м.Львова ОСОБА_6 .
Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року повністю, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_6 . Мотивуючи апеляційну скаргу посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам кримінального-процесуального законодавства України, постановленою без з`ясування всіх обставин справи та такою, що порушує права особи, щодо якої вирішувалось питання про тимчасовий арешт. Апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання, особа, яка була затримана як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляв, що він є Северином Норсом, громадянином Швеції, що приїхав в Україну у лютому 2014 року для участі в подіях, які відбулись на той час на Майдані. Під час кривавих сутичок на Майдані, в яких такий приймав активну участь, працівники ОСОБА_10 забрали у нього документи для встановлення його особи, але не віддали такі назад. Апелянт вказує, що ОСОБА_11 також повідомляв в суді першої інстанції, що тривалий час приймав участь у воєнних діях на Сході України в складі батальйону «Азов», який на даний час вже розформований, захищав незалежність України та боровся за її майбутнє. На думку апелянта, усі документи, які були долучені прокурором до клопотання про тимчасовий арешт не підтверджують та не доводять вчинення будь-якого злочину ОСОБА_12 , а тому, як вважає апелянт, не можуть бути доказом у вчиненні таким злочину на території Швеції у березні 2014 року. Апелянт зазначає, що ОСОБА_11 під час розгляду клопотання про тимчасовий арешт, зробив заяву суду та повідомив свої персональні дані, які відрізняються від тих, які зазначає прокурор та даних які вказані в документах, які надійшли з Швеції тому, апелянт вважає, що суд неповно дослідив обставини клопотання прокурора, не надав належної оцінки ситуації, що склалась, особі ОСОБА_13 та неправомірно, на думку апелянта, прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_13 тимчасового арешту строком, що не перевищує 40 діб.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме з листа Прокуратури Галицького району м. Львова від 25.11.2015 року №04/20-3130вих.15 громадянина Швеції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Скейн, Швеція, розшукується Швецьким національним бюро розслідувань для виконання заочного вироку районного суду Мальмо, Швеція від 09.03.2014 за вчинення замаху на умисне вбивство, що відповідає ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до рішення районного суду Мальмьо від 19.03.2014 року, підозрюваним є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо якого прийнято рішення про те, що підозрюваний заарештований заочно, а прокурор отримує дозвіл винести рішення про застосування обмежень, тобто вирішено питання щодо видачі ордера на арешт в Мальмьо.
Із листа начальника сектору майора поліції ОСОБА_15 від 24.112015 року №41/15/М/71 вбачається, що згідно бази даних Генерального Секретаріату Інтерполу громадянин KARLSSON ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24.11.2015 року знаходиться в міжнародному розшуку.
Щодо ідентифікації особи підозрюваного, то в матеріалах наявна довідка, складена начальником сектору ДЗНД СБ України ОСОБА_17 , щодо затриманої особи (а.с.26), відповідно до якої, на фото зображено затриманого ОСОБА_7 , особу встановлено, візуальна схожість підтверджується особистими словами затриманого.
Крім цього, з копії протоколу затримання (а.с.11-15) вбачається, що згідно ч.3 ст. 42 КПК України роз`яснено права затриманому ОСОБА_7 , про що затримана особа, яка в суді першої інстанції вказує, що є ОСОБА_12 , розписалась при участі захисника та перекладача. Також, на останній сторінці протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с.15) за отриману копію протоколу розписався затриманий і в місці зазначення прізвища та ініціалів затриманої особи вказав « ОСОБА_18 ». Такий самий власноручний запис « ОСОБА_18 » із підписом містить і пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, яка вручалась ОСОБА_7 , згідно даних зазначений у вказаному документі, у присутності захисника та перекладача (а.с. 16-19).
Таким чином рішення слідчого судді про задоволення клопотання прокурора та застосування стосовно ОСОБА_7 тимчасового арешту до вирішення питання про його видачу до Швеції є законним та обґрунтованим та мотивованим, а твердження апелянта про невстановлення особи ОСОБА_7 в суді першої інстанції та неврахування пояснення особи, яка називає себе ОСОБА_12 , тобто не є особою, про яку йдеться в клопотанні є безпідставним, оскільки, таке спростовується матеріалами справи.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422, 583 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року залишити без зміни.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4