Справа № 464/4942/15-к
пр.№ 1-кп/464/254/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові матеріали кримінального провадження № 464/4942/15-к, внесеного в ЄРДР за № 0001409, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, з середньою освітою, одруженого, невійськовозобов*язаного, не працюючого, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має судимості:

1/ 04.03.02. Галицьким райсудом м.Львова по ст.185 ч.3 КК України до 3 р. позбавлення волі;

2/ 24.06.04. Сихівським райсудом м.Львова по ст.ст.185 ч.3, 15, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 4 р. позбавлення волі;

3/ 18.12.08. тим же судом по ст.185 ч.3 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнений умовно-достроково постановою Сихівського райсуду м.Львова від 28.10.10. на 1 р. 6 днів, покарання відбуте, -

за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 22 травня 2015 року о 3 год. на вул.Хоткевича,30 в м.Львові з приміщення магазину «Родинна Ковбаска» повторно, куди проник шляхом розбиття цеглою вікна, намагався таємно викрасти гроші та майно потерпілого ОСОБА_8 , чого довести до кінця не зміг і не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, що не залежало від його волі, т.я. був затриманий працівниками міліції. Таким чином ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні незакінченого замаху на крадіжку із проникненням у приміщення визнав повністю, щиро покаявся та дав суду пояснення, аналогічні обвинуваченню. Зазначив, що не встиг вчинити усіх дій для доведення злочину до кінця, т.я. його затримали працівники міліції. Ствердив, що вчинив кримінальне правопорушення у зв*язку із скрутним матеріальним становищем, т.я. не працює, а сім*ю, де є двоє малолітніх дітей, годувати нічим. Просить суд суворо не карати та призначити у зв*язку з усвідомленням вчиненого і каяттям мінімальне покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення ним тяжкого злочину, їх рецидив, особу ОСОБА_3 , який має судимості, посередньо характеризується, щиро розкаюється у вчиненому, та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який активно сприяв розкриттю злочину, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких дочка є інвалідом, тяжкість злочину та відсутність негативних наслідків для потерпілого, щире каяття, - суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, так як виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, без покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази дві цеглини, що передані на зберігання в камеру схову Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, - підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим по ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Речові докази дві цеглини, передані на зберігання в камеру схову Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, з н и щ и т и .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий