Справа №784/808/15-к 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження № 10/784/12/15 Головуючий у 1 інстанції
Категорія: ч. 6 ст. 236-6 ОСОБА_1
КПК України (1960 р.) Доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
скаржника ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляцією ОСОБА_6 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 у поновленні строку на подачу скарги на постанову старшого слідчого з ОВС СУ УМВС України в Миколаївській області від 15 травня 2012 року про закриття кримінальної справи № 02200298.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2012 року старшим слідчим з ОВС СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 було винесено постанову про закриття кримінальної справи № 02200298 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину.

17 березня 2015 року ОСОБА_6 подав до Центрального районного суду м. Миколаєва скаргу на постанову слідчого про закриття кримінальної справи. У своїй скарзі скаржник ставив питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого через те, що зазначений строк пропущено ним з поважних причин.

12 травня 2015 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 у поновленні строку на подачу скарги на постанову старшого слідчого з ОВС СУ УМВС України в Миколаївській області від 15 травня 2012 року про закриття кримінальної справи № 02200298.

Відмовляючи у поновленні строку на подачу скарги ОСОБА_6 суд послався на те, що ОСОБА_6 був обізнаний про наявність кримінальної справи за фактом ДТП, яка мала місце 28 вересня 2002 року. Проте, ОСОБА_6 , починаючи із 2006 року, не звертався до органу досудового розслідування з відповідними заявами та клопотаннями, що свідчить про те, що скаржник не цікавився подальшим ходом розслідування кримінальної справи та втратив юридичну зацікавленість на протязі більше 8 років. Суд також зазначив, що після закінчення стаціонарного лікування 2 березня 2015 року до моменту звернення до суду із відповідною скаргою (17 березня 2015 року) було вдвічі перевищено процесуальний строк, передбачений ст. 236-1 КПК України. Будь-яких документів або пояснень, які обґрунтовують поважність причини неподання скарги протягом вказаного періоду, заявником не надано. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк на подачу скарги апелянтом пропущено без поважних причин.

В апеляції, ОСОБА_6 , не погоджуючись з постановою суду, просить постанову скасувати та повернути матеріали справи на новий судовий розгляд. Посилається на те, що кримінальна справа закривалася неодноразово і саме за його скаргами постанови слідчого скасовувались і справа спрямовувалась для продовження слідства. Вважає, що факт закриття кримінальної справи приховували від нього свідомо, щоб позбавити можливості її оскаржити. На думку апелянта, суд необґрунтовано посилається на перевищення ним строку на оскарження постанови. Так, зазначає, що копію постанови слідчого він отримав 15 січня 2015 року, після ознайомлення з матеріалами справи. 22 січня 2015 року він здав скаргу до суду. Виправити недоліки він не міг, оскільки він є хворою людиною та до 2 березня 2015 року проходив стаціонарне лікування. У зв`язку з операцією на очах, він не міг приїхати до м. Миколаєва та знайти вчасно адвоката та подати скаргу. Тому вважав, що строк на подачу скарги ним пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 на підтримку апеляції, думку прокурора про законність і обґрунтованість постанови суду, вивчивши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-5 КПК України ( в редакції 1960 р.) скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається із матеріалів судового провадження копія постанови слідчого про закриття кримінальної справи від 15 травня 2012 року була отримана ОСОБА_6 15 січня 2015 року, про що не заперечує і сам апелянт. Між тим, апеляція ним подана лише17 березня 2015 року. Тобто з порушенням строку на оскарження постанови слідчого, передбаченого ст. 236-5 КПК України.

Доводи апелянта про те, що вказаний строк ним пропущено з поважних причин є необґрунтованими, оскільки апелянтом надано медичні документи про знаходження на лікуванні з 30 січня по 9 лютого 2015 року та з 18 лютого по 2 березня 2015 року. Із вказаних документів вбачається, що за період з 15 січня 2015 року по 17 березня 2015 року ( дата подачі ним скарги) у ОСОБА_6 була можливість подати скаргу в передбачений законом строк, проте даною можливістю він не скористався.

Тому висновки суду про те, що ОСОБА_6 порушив строк на подачу скарги на постанову слідчого про закриття кримінальної справи без поважних причин є вірними, а тому немає підстав для скасування постанови суду про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року),
колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 у поновленні строку на подачу скарги на постанову старшого слідчого з ОВС СУ УМВС України в Миколаївській області від 15 травня 2012 року про закриття кримінальної справи № 02200298 залишити без зміни.

Головуючий
Судді