АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобойківка, Петриківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 28.03.2013 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком два роки; ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком два роки сім місяців; ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком три роки; ч.2 ст. 263 КК України та призначено покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком два роки шість місяців. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком три роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишено без змін - тримання під вартою.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину 2350 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят грн.).

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 540,70 грн. на користь держави.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 01.09.2014 року, близько 17.00 год. повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , попросив у своєї знайомої ОСОБА_9 , з якою нетривалий час співмешкав, два мобільні телефони у тимчасове користування, завідомо не маючи наміру повертати власниці вказане майно. Будучи введеною в оману ОСОБА_9 передала свої мобільні телефони: марки «Нокіа 6300», вартістю 400 грн. та «Самсунг X 250», вартістю 250 грн., а всього на суму 650 гривень, у тимчасове користування ОСОБА_7 , який умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволодів вказаним чужим майном, і в подальшому з місця тимчасового проживання зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму коштів.

Крім того, він же, 10.09.2014 року, близько 15.20 год., повторно маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов до приміщення колишнього РЕУ №3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де попросив у брата своєї співмешканки ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , з яким підтримував довірливі стосунки, його планшет у тимчасове користування, терміном на 40 хвилин, завідомо не маючи наміру повертати власнику вказане майно. Будучи введеним в оману ОСОБА_10 передав свій планшет «TeXet», чорного кольору, вартістю 350 гривень у тимчасове користування ОСОБА_7 , який умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволодів вказаним чужим майном і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому па вказану суму коштів. 18.09.2014 року до Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області надійшла заява від, ОСОБА_10 , про те, що 10.09.2014 року ОСОБА_7 умисно з корисливих мотивів зловживаючи довірою заволодів його планшетом «TeXet».

Він же, 10.09.2014 року, близько 12.00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав зі співмешканкою - ОСОБА_9 , за раптово повторно виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, у той час коли у помешканні не було інших осіб, шляхом вільного доступу таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: плазмовий телевізор, вартістю 1400 гривень, пилосос LG вартістю 400 гривень, та кабельну антену до телевізора зеленого кольору, вартістю 150 гривень, а всього заволодів майном на суму 1950 гривень і з викраденим із місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму коштів.

Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в перших числах вересня 2014 року, перебуваючи на території бази оптово-продовольчих складів, що в АДРЕСА_5 , шляхом знахідки, придбав набої в кількості 15 штук, які залишив зберігати при собі без мети збуту, для власних потреб до 11 вересня 2014 року. Під час проведення особистого огляду у нього виявили та вилучили вищевказані 15 патронів, які зберігав при собі без мети збуту та які згідно висновку експерта № 1/1030 від 24.09.2014 року, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, являються 5,45 мм проміжними патронами спорядженими кулями із збільшеними пробивними властивостями заводського виробництва м. Луганськ, Україна та придатні для стрільби.

Крім того, ОСОБА_7 , 12 липня 2014 року, перебуваючи поряд з «Центральним ринком», який знаходиться в адміністративних межах м. Черкаси, незаконно шляхом знахідки придбав металевий предмет зовні схожий на «кастет», який згідно висновку експерта № 1/842 від 21 липня 2014 року являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, даний предмет являється кастетом довільного виконання спрощеної конструкції, який виготовлений саморобним способом, і незаконно залишив зберігати при собі до 18 липня 2014 року.

18 липня 2014 року, близько 17 години 40 хвилин ОСОБА_7 знаходячись в залі очікування ст. Черкаси Одеської залізниці, що розташований в адміністративних межах Соснівського району м. Черкаси, був затриманий працівниками міліції за розпивання пива в громадському місці, які під час особистого огляду виявили та вилучили у нього вказаний вище кастет, який він незаконно зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та такий, що винесений з порушенням вимог КПК України. Крім того, зазначає, що він не вчиняв кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 263 КК України та вина його не доведена за вказаними статтями, а призначене покарання за ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України є занадто суворим. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, в частині визнання його винним за ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 263 КК України, а призначене покарання за ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України пом`якшити.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою, така, що не відповідає дійсності та відповідно не підлягає до задоволення. Вважає, що судом, об`єктивно враховано всі обставини кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , визначено обґрунтовану міру покарання та відповідно прийнято законне та справедливе рішення. Просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, вважає що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію та вважають, що вона підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України є вірною.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном зловживаючи довірою, вчинене повторно; ч.1 ст. 263 КК України - незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без мети збуту; ч.2 ст. 263 КК України - придбання та зберігання холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції, вірно врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню. Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України.

Що стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що він непричетний до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 263 КК України, то вони не заслуговують на увагу та спростовуються:

- рапортом о/у СКР ЛВ на ст. ім. Т. Шевченка ОСОБА_11 від 11.09.2014 року про те, що під час проведення особистого огляду ОСОБА_7 виявлено та вилучено патрони (а.к.п. 93);

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 11.09.2014 року, відповідно до якого під час особистого обшуку ОСОБА_7 виявлено та вилучено патрони (а.к.п. 21-23);

- висновком судово-балістичної експертизи № 1/ 1030 від 24.09.2014 року, згідно якої 15 патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, являються 5,45 мм проміжними патронами спорядженими кулями із збільшеними пробивними властивостями заводського виробництва м. Луганськ, України та придатні для стрільби (а.к.п. 102-104);

- протоколом огляду предметів та постановою про визнання предметів речовими доказами, яким було оглянуто предмети за допомогою яких вчинено кримінальне правопорушення (а.с.п. 105-106 а.к.п.);

- показами свідка ОСОБА_12 , який згідно вироку суду першої інстанції (т.2 а.с. 39) в судовому засіданні пояснив, що приблизно влітку 2014 року, близько 15 години 00 хвилин його запросили в якості понятого до чергової частини. Коли він зайшов до кабінету, у ОСОБА_7 працівники міліції вже виявили та вилучили кастет, який лежав на столі, при цьому ОСОБА_7 пояснював, що вказаний кастет він знайшов на базарі;

- рапортом ст. оперуповноваженого СКР ЛВ на ст. ОСОБА_13 від 18.07.2014 року, відповідно до якого під час особистого огляду у ОСОБА_7 , на який останній дав добровільну згоду, в присутності двох понятих було виявлено та вилучено металевий предмет прямокутної форми, один кінець якого був обмотаний ізолюючою стрічкою (а.к.п. 2);

- справою № 23 про адміністративне правопорушення від 18.07.2014 року, під час складання якого у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет (а.к.п. 4-9);

- висновком експерта № 1/842 від 21.07.2014 року, згідно якого металевий предмет зовні схожий на кастет, який було вилучено 18.07.2014 року під час особистого огляду гр.. ОСОБА_7 , в приміщенні залізничного вокзалу м. Черкаси, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії. Даний предмет являється кастетом довільного виконання спрощенної конструкції, який виготовлений саморобним способом (а.к.п. 24-26);

- протоколом огляду предмету від 21.07.2014 року, яким було оглянуто кастет (а.к.п. 27-28).

Враховуючи наведене, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2015 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :