Справа № 182/219/15-к
Провадження № 1-кс/0182/50/2015
У Х В А Л А
Іменем України
23.02.2015 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду,

Дніпропетровської області - ОСОБА_1

за участі секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Нікополя скаргу ОСОБА_5 в порядку ст.. 303 КПК України, в якій ставиться питання про скасування постанови слідчого СВ Нікопольського МВ України в Дніпропетровській області- ОСОБА_6 , від 02.06.2013 року , про визнання речовим доказом купюри номіналом 50 Євро і передання на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він ставить питання про скасування постанови слідчого СВ Нікопольського МВ України в Дніпропетровській області- ОСОБА_6 , від 02.06.2013 року ,винесену в рамках кримінального провадження №0004315 , внесеного в ЄРДР 02.06.2013 року, про визнання речовим доказом купюри номіналом 50 євро і передання на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_5 посилається на те, у проваджені СВ Нікопольского МВ знаходиться кримінальне провадження №0004315 відкрите за заявою гр.-на ОСОБА_7 , 02.06.2013 року по факту шахрайства за кваліфікуючими ознаками 190 ч.1 КК України. Слідством встановлено, що 02.06.2013 року, близько 02.30. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошима в сумі 4600 грн. які належали ОСОБА_7 .

По вище вказаній справі скаржник був допитаний в якості свідка і пояснив, що він працює водієм таксі у фірмі «Нікополь». В ніч з 01.06.2013 року на 02.06.2013 року знаходився на роботі. Від диспетчера поступив виклик. Диспетчер повідомила, що клієнт який робив замовлення просив зателефонувати йому. При розмові з клієнтом, останній розповів, що програв всі гроші на гральних автоматах, просив під`їхати у центр міста , де його дядько який передасть 300 євро, які він потім повинен був привезти в м. Марганець. При цьому клієнт просив не розповідати дядькові навіщо гроші. Виконав прохання клієнта. Вартість замовлення склала 150 грн. Оскільки у клієнта не було інших грошей він розрахувався з ним купюрою номіналом 50 евро. Решту 350 грн. повернув клієнту. Коли повернувся в м. Нікополь то його чекав потерпілий ОСОБА_7 . З`ясувалось , що гроші в сумі 4600 грн. він віддав в зв`язку з тим що його було введено в оману. Погодився поїхати з ним у міліцію, де дав свідчення по цьому випадку. Слідчий ОСОБА_6 запропонував добровільно видати купюру номіналом 50 євро. Погодився і віддав гроші. Слідчий повідомив, що гроші є речовим доказом. Гроші які були вилучені слідчим чесно ним зароблені , але досі йому не повернуті. Неодноразово звертався до прокуратури та слідчого однак йому відмовляли в повернені грошей. Також йому було повідомлено що як свідок по справі не має права витребовувати гроші. Вважає , що такий стан речей грубо порушує його права, адже він потерпає від незаконних дій слідчого якими йому спричинено значна шкода. Посилаючись на ст.. 303 , ч.1 , п.1) просить скасувати постанову слідчого від 02.06.2013 року, якою купюра номіналом 50 євро визнана речовим доказом та передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , та повернути йому.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою скаргу .

Прокурор який приймав участь у розгляді скарги , вважав що скарга задоволенню не підлягає, в зв`язку з тим що свідчий діяв відповідно до норм КПК.

Вислухавши думку скаржника, прокурора та дослідивши матеріали скарги слідчий суддя вважає що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.. 303 ч.1 на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення , дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.. 169 КПК, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним , його захисником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином , дані частина та пункт ст.. 303 КПК України чітко окреслюють коло осіб які можуть оскаржити дії прокурора та слідчого під час досудового розслідування .

Як вбачається із досліджених матеріалів, 02.06.2013 року в ЄРДР по заяві ОСОБА_7 було внесено відомості про скоєння правопорушення за правовою кваліфікацією ст.. 190 ч.1 КК України за №0004215.

Згідно заяви ОСОБА_7 , він будучи введений в оману, передавав через скаржника, який виконував замовлення на таксі, гроші, особі, яка заволоділа ними шахрайським шляхом. За виконання замовлення по доставці грошей, невстановлена особа, частиною грошей (50 євро) отриманими шляхом шахрайства розрахувалася із скаржником за виконану ним роботу по доставці грошей Таким чином, власником грошей -скаржник-свідок по кримінальному провадженню ОСОБА_8 на момент заволодіння грошима невстановленою особою не був.

Скаржник ОСОБА_5 який є свідком по вище вказаному кримінальному провадженню підтвердив той факт, що гроші в сумі 200 доларів США та 200 євро він отримав в м. Нікополі саме у ОСОБА_7 ,а потім відвіз їх в м. Марганець де передав незнайомій особі яка робила замовлення по телефону ( а.п.12) Первинну суму 300 євро він вказав у скарзі, тому що забув які саме грошу йому передавались , та підтвердив факт складання ним заяви 02.06.2013року, (а.п. 12)

Згідно пояснень скаржника та матеріалів провадження , 50 євро він добровільно передав слідчому під час допиту в якості свідка.

Згідно ст.. 98 КПК речовими доказами по справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального порушення… які можуть бути використані як доказ факту чи обставин , що встановлюються під час провадження, в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності , та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. В даному кримінальному провадженні № гроші є об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно діючого кримінально процесуального законодавства слідчий після встановлення належності предметів до кримінального провадження складає вмотивовану постанову про приєднання предметів до справи як речових доказів.

В рамках кримінального провадження слідчим ОСОБА_6 винесено постанову від 02.06.2013 року про визнання 50 євро речовими доказом та передано стороні кримінального провадження потерпілому ОСОБА_7 , і дії слідчого не протирічать діючому КПК.

Таким чином суд не вбачає порушень прав скаржника в рамках кримінального провадження № 0004315 при винесені постанови про визнання речовим доказом грошей . До того ж , дії слідчого про визнання речовим доказом грошей не можуть бути оскаржені в порядку ст.. 303 ч.1 п1) з підстав «бездіяльність слідчого яка полягає в неповернені тимчасово вилученого майна» , т.я. майно , а саме: гроші «номіналом 50 євро», про які йдеться в скарзі не мали статусу «тимчасово вилученого майна».

Керуючись ст.. 303,306,307 КПК України-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Нікопольського МВ з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району ГУМВС України в Дніпропетровській області- ОСОБА_6 від 02.06.2013 року, якою купюра номіналом 50 євро визнана речовим доказом, вилучена в нього і передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 .--відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1