Справа № 1316/3908/12 Головуючий у 1 інстанції: В.Є. Мусієвський
Провадження № 11/783/694/13 Доповідач: Урдюк Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - Урдюк Т.М.;

суддів - Танечника І.І., Тенюха В.П.;

прокурора - Малиш Н.С.;

адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.02.2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Ц и м в и р о к о м: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого на посаді водія МПП Гарант, безпартійного, раніше не судимого,інваліда третьої групи,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд залишено без змін до звернення вироку до виконання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 вирішено рахувати з моменту його затримання та поміщення в СІЗО.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_3 в доход держави 4658,80 гривень за проведення експертних досліджень (а.с.86,98,113).

Речові докази, а саме транспортний засіб марки „ЗІЛ 431410" номерний знак НОМЕР_1, який з метою зберігання знаходиться на території „УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС" (а.с.43,140), - вирішено повернути представнику МПП „Гарант"; велосипед марки „GIANT", шорти та футболку (а.с.141-148) вирішено вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4; посвідчення водія ОСОБА_3 (а.с.149,150) вирішено залишити на зберіганні у ВДАІ Пустомитівського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Вироком суду ОСОБА_3 засуджено за те, що він 30.06.2012 року приблизно о 16 год. 30 хв. керуючи технічно-справним транспортним засобом марки „ЗІЛ 431410" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним в с.Підберізці Пустомитівського району Львівської області, на перехресті вулиць Шевченка-Нова, грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 в частині термінів „дати дорогу", „крайнє положення на проїзній частині", „небезпека для руху", Р.2 п.2.3 п.п. „д", Р.9 п.9.2, п.9.4, Р.10 п.10.1, п.10.4 ч.1, п.10.6 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив бездіяльність до інших учасників дорожнього руху, при виконанні маневру повороту праворуч з вул.Шевченка на вул.Нова відповідним чином не попередив про виконання маневру інших учасників дорожнього руху та розпочав такий не з крайнього правого положення, перед початком виконання маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення із велосипедом марки „GIANT" під керуванням малолітньої ОСОБА_5, яка рухалась прямолінійно по вул.Шевченка в напрямку виїзду із села праворуч від вказаного транспортного засобу. Внаслідок зіткнення велосипед марки „GIANT" отримав технічні пошкодження, а малолітня ОСОБА_5 внаслідок падіння та переїзду через її тіло одного із коліс транспортного засобу марки „ЗІЛ 431410" номерний знак НОМЕР_1 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Засудженим ОСОБА_3 подано апеляцію, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким виправдати його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вважає даний вирок незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що малолітня велосипедистка ОСОБА_5 не могла перебувати праворуч від автомобіля, у звязку з малою відстанню від автомобіля до узбіччя дороги, що складає 30 см., а враховуючи вантаж сіно, яке виступало з правого боку на 70 см., не могла перебувати на узбіччі паралельно транспортному засобу марки ЗІЛ 431410 д.н. НОМЕР_1 на відстані до 40 см. Таким чином перебування малолітньої велосипедистки ОСОБА_5 паралельно транспортному засобу з правого боку є неможливим. І оскільки в подальшому вихідні дані експерту слідчим було подано, з умови, що ОСОБА_5 знаходилась саме праворуч від транспортного засобу, а не на підставі всіх зібраних у справі доказів, тому вважає, що висновок експертизи №3127 від 10.09.2012 року не може бути покладено в основу обвинувального висновку. Судом не розглядалась можливість перебування малолітньої велосипедистки ОСОБА_5 позаду транспортного засобу. Не дано оцінку показам свідка ОСОБА_6, який був безпосереднім свідком ДТП.

На думку апелянта - ОСОБА_5 не була учасником дорожнього руху, згідно правил дорожнього руху України.

Матеріалами справи, як і висновками експертів не доведено факт, що перед початком маневру поворот праворуч, автомобіль, яким керував ОСОБА_3 не займав крайнє праве положення на проїзній частині.

Апелянт вважає, що оскільки ОСОБА_3 не предявлялось обвинувачення у порушення правил експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, тому питання, щодо правильності чи не правильності експлуатації транспортного засобу, у звязку з вантажем, а саме сіном, не можуть братися судом до уваги при постановленні вироку, оскільки такі не можуть вказувати на порушення правил дорожнього руху особою, а виключно на не правильну експлуатацію транспортного засобу.

Як досудовим слідством, так і судом першої інстанції не досліджувався і варіант, що у разі відсутності зіткнення транспортного засобу марки ЗІЛ 431410 д.н. НОМЕР_1 та велосипеда, яким керувала малолітня ОСОБА_5, могло відбутися зіткнення велосипеда та металевого сміттєвого ящика, який стояв на узбіччі, внаслідок чого від удару велосипед та велосипедиста могло викинути на проїзну частину.

Разом з тим ОСОБА_3 вказує, що судом призначено надто суворе покарання. Крім того зазначає, що судом посилаючись на ступінь тяжкості злочину та особу засудженого, необґрунтовано не застосовано ст. 75 КК України, враховуючи, що він /ОСОБА_3А./, суспільної небезпеки не становить, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є єдиним годувальником у сімї і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали подану апеляцію, потерпілу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2, прокурора, які просять апеляцію відхилити, а вирок суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляція до задоволення не підлягає.

Допитаний як на досудовому слідстві, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину не визнав. Зазначив, що не здійснював наїзду на малолітню ОСОБА_5, а за його версією ОСОБА_5 керуючи велосипедом, здійснила наїзд на металевий смітник, який стояв на узбіччі. А в подальшому впала на проїзну частину, вдарившись головою об дорожнє покриття.

Однак дане пояснення ОСОБА_3 спростовується зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- допитаний на досудовому слідстві у відповідності до вимог Закону малолітній свідок ОСОБА_6 пояснив, що 30.06.2012 року після обіду він йшов у с.Підберізці по вулиці у напрямку траси у справах, йшов по узбіччі, по траві. У це час його обїхав вантажний автомобіль із сіном, і майже відразу проїхала його рідна сестра ОСОБА_5 на велосипеді і яка рухалась в одному напрямку з автомобілем. Після цього автомобіль почав гальмувати і повертати праворуч, походу руху. Коли вантажний автомобіль знаходився на повороті, в нього на швидкості вїхала його рідна сестра. Він бачив, як вказаний автомобіль переїхав колесом через ноги, спину, голову його сестри та в цей час знаходився за декілька метрів від повороту. Коли він підійшов до місця ДТП, то побачив, що його сестра лежить обличчям до асфальту, головою в напрямку кабіни, в проміжку між кабіною та заднім колесом і під її головою та тілом було багато крові (а.с.33-34).

Дане, зі слів сина підтвердила потерпіла ОСОБА_4

З протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього вбачається, що подія мала місце на перехресті вулиць Шевченка-Нова у с.Підберізці, Пустомитівського району Львівської області. Транспортний засіб марки ЗІЛ 431410 д.н. НОМЕР_1, завантажений сіном, яке виступає за правий борт на відстань 0,70 м., виконував маневр праворуч з вулиці Шевченка, на вул. Нова (а.с.5-15), (а.с.134-139).

Згідно протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу марки ЗІЛ 431410 д.н. НОМЕР_1 від 30.06.2012 року, втсановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджень не виявлено (а.с.18,19).

Разом з тим, згідно протоколу огляду встановлено, що у велосипеда Giant деформований передній болотник (а.с.16,17).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 06.07.2012 року з участю ОСОБА_3 вбачається, що останній виконував маневр повороту праворуч з вул.Шевченка на вул.Нова, не з крайнього правого положення, а також з обмеженням оглядовості дорожньої обстановки у праве дзеркало заднього виду із-за вантажу у вигляді сіна (а.с.65-73).

З висновку судово-медичного експерта № 734/2012 від 30.06.2012 року вбачається, що виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_5 характерні для тупої травми, могли утворитись в короткому проміжку часу і в швидкій послідовності до настання її смерті, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при переїзді колесом вантажного автомобіля, про що свідчить ознаки стиснення органів грудної клітки , живота і тазу між тупими предметами, а також наявність кровопідтьоків характерної форми у вигляді шестикутників на шкірі спини, подібних на рисунок протектора колеса вантажного автомобіля негативні відбитки. Характер та локалізація тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_5 дає підставу вважати, що в момент переїзду тіло перебувало в горизонтальному положенні (а.с 78-79).

Отже дане спростовує твердження ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 померла від падіння на дорогу з велосипеда та удару об дорожнє покриття головою.

З даного медичного висновку вбачається, що в ОСОБА_5 виявлена тупа поєднана травма голови та грудної клітки, тазу з пошкодженнями внутрішніх органів перебуває в прямому причинному звязку з настанням її смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на момент її спричинення.

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №2406 від 07.08.2012 року встановлено відсутність контакту між транспортним засобом марки ЗІЛ д.н. 67-52 ОНА під керуванням водія ОСОБА_3 та велосипедом марки Giant, на якому пересувалась ОСОБА_5. Місце наїзду (переїзду) через тіло ОСОБА_5 колесом автомобіля є розташування на проїзній частині дороги плями речовини бурого кольору, яка подібна на кров (а.с. 94-106а).

-висновком судової автотехнічної експертизи №3127 від 10.09.2012 року, встановлено, що причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам Р. 1 п.1.5, п.1.10 в частині термінів дати дорогу, крайнє положення на проїзній частині, небезпека для руху, Р.2 п.2.3 п.п. д. Р.9 п.9.2, п.9.4, Р.10 п.10.1. п.10.4 ч.1, п. 10.6 правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що виконуючи маневр повороту праворуч на вул.Нова не з крайнього правого положення на проїзній частині вул.Шевченка, він не переконався у безпеці виконання цього маневру і не дав дорогу малолітній велосипедистці ОСОБА_5, яка рухалась прямо праворуч від вантажівки (а.с.114-116);

-допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7, пояснив, що контакт велосипеда марки „GIANT", на якому пересувалась ОСОБА_5, міг відбутись із вантажем (сіном), який знаходився на транспортному засобі марки „ЗІЛ 431410" номерний знак 67 52 ОНА і виступав за правий борт на відстань 0,70 м., з подальшим відкиданням велосипеда та велосипедиста вправо у перед відносно напрямку руху автомобіля;

-допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 пояснив, що у відповідності до заданих органом досудового слідства вихідних даних, причиною настання даної дорожньо- транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України, які зазначені у висновку судової автотехнічної експертизи №3127 від 10.09.2012 року. Зокрема пояснив, що водій ОСОБА_3 повинен був рухатись (виконувати маневр повороту) транспортним засобом марки „ЗІЛ 431410" номерний знак 67 52 ОНА по проїзній частині вул.Шевченка таким чином, щоб виключити можливість проїзду велосипеда між його правим бортом та межою проїзної частини з узбіччям.

У відповідності до висновку №2407 від 26.07.2012 року судової автотехнічної експертизи (а.с,87-92) та висновку Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру № 4083 від 30.06.2012 року (а.с.47), система рульового керування, робоча гальмова система і система зовнішнього освітлення транспортного засобу марки „ЗІЛ 431410" номерний знак 67 52 ОНА були працездатними і могли виконувати свої функції по управлінню, передбачені конструкцією, а у водія ОСОБА_3 ознак спяніння не виявлено.

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_3 не мало місце порушення правил дорожнього руху України, а мало місце порушення правил експлуатації транспорту, не заслуговує на увагу, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що під експлуатацією машин слід розуміти їхнє використання за призначенням, крім безпосереднього водіння, та проведення необхідного технічного обслуговування з виконанням відповідних вимог безпеки. Порушення правил експлуатації може полягати у допуску до водіння особи, яка не має на це права, відданні розпорядження водієві про порушення правил водіння, випуску в рейс технічно несправної машини тощо. При цьому слід враховувати, що справним вважається повністю укомплектований транспортний засіб, технічний стан якого відповідає вимогам законодавства, правил, норм і стандартів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та хорони навколишнього середовища.

Згідно трудової книжки ОСОБА_9 з 2002 року працює на посаді водія МПП Гарант (а.с.44-45).

Покликання апелянта на ту обставину, що малолітня ОСОБА_5 відповідно до Правил дорожнього руху України, не є учасником дорожнього руху та не мала права керувати велосипедом, оскільки таке право виникає лише у віці 14 років, не заслуговує на увагу, оскільки це жодним чином, як зазначив суд першої інстанції не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть малолітньої ОСОБА_10

Колегія суддів вважає, що доводи апеляції не спростовують висновків суду, щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 судом враховано суспільну небезпеку вчиненого злочину, те, що загинула малолітня дитина, а також особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності. Позитивно характеризується за місцем праці та проживання, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, є інвалідом третьої групи, разом з тим, судом при обранні покарання враховано позицію потерпілої, яка вважає, що покарання обране у відповідності до вимог Закону та що шкода, як моральна , так і матеріальна не відшкодована потерпілим. Судом підставно обране мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів.

Обране покарання відповідає вимогам ст. 65-67 КК України.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 362,366 КПК України 1960 року, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.02.2013 року, щодо ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляцію без задоволення.

Головуючий:

Судді: