УХВАЛА

29 січня 2014 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
12.06.2013 р. нею подано на ім`я слідчого прокуратури м.Рівне ОСОБА_7 заяву з проханням допитати її чоловіка ОСОБА_5 , батька її чоловіка ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9
09.08.2013 р. вона отримала від першого заступника прокурора м.Рівне ОСОБА_10 копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.05.2013 р. та копію постанови від 22.07.2013 р. старшого прокурора прокуратури м.Рівне ОСОБА_3 про скасування постанови від 23.05.2013 р. про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з постанови старшого прокурора прокуратури м.Рівне ОСОБА_3 матеріали даного кримінального провадження були повернуті старшому слідчому ОСОБА_7 для подальшого досудового розслідування із вказівкою допитати мого чоловіка, його батька та ОСОБА_9 , які володіють інформацією про можливі неправомірні дії слідчого СВ УМВС України в області ОСОБА_6 .
Однак старший слідчий прокуратури м.Рівне ОСОБА_7 не виконав вказівки прокурора, не допитав захисника ОСОБА_9 , тобто не перевірив всіх очевидців даного кримінального правопорушення, не прийняв всіх передбачених законом заходів щодо розшуку даного свідка та передчасно неправомірно закрив дане кримінальне провадження оскаржуваною постановою від 30.09.2013 р.
Вважає дану постанову протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного КПК України. Постанова є немотивованою, слідчим не були належно перевірені обставини, на які вона посилалась в своїй заяві про вчинене слідчим СВ СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 кримінальне правопорушення щодо її чоловіка.
В судове засідання скаржниця ОСОБА_4 не з`явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Причин неявки суду не повідомила.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення скарги, вважає її безпідставною та просить суд відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.
Як вбачається з постанови, слідчий ОСОБА_6 перед допитом в якості підозрюваного ОСОБА_5 власноруч написав заяву про відмову від захисника, був під розписку повідомлений про свої права підозрюваного та добровільно надав свідчення по справі .
Дана обставина підтверджується протоколом роз`яснення підозрюваному його права на захист від 21.07.2009 року , постановою про прийняття відмови від захисника від 21.07.2009 року .
Як встановлено в судовому засіданні , та підтверджено учасниками процесу, питання про призначення та допуск захисника вирішувалося при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яка розглядалася Костопільським районним судом. У задоволенні даного клопотання їм було відмовлено.
Дана обставина також досліджувалася при розгляді колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області кримінальної справи за апеляції захисника ОСОБА_11 , засудженого ОСОБА_12 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Костопільського районного суду від 01 листопада 2012 року.
Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області від 26 лютого 2013 року вбачається, що кримінальна справа розслідувана відповідно до вимог процесуального закону , а отже судом не встановлено будь-яких порушень процесуальних прав ОСОБА_5 в якості підозрюваного чи обвинуваченого .
Допитати в якості свідка ОСОБА_9 не представилося можливим у зв`язку з тим, що адресно-довідкове бюро не володіє відомостями про місце реєстрації вказаної особи.
Виходячи з показів свідків та потерпілого, а також з висновків суду у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, суд прийшов до висновку, що право ОСОБА_5 на захист не було порушене, а тому постанова старшого слідчого прокуратури м. Рівне ОСОБА_7 є законною та винесеною у відповідності до чинного законодавства.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
У відповідності до вимог ст..307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
У відповідності до п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: відмову у задоволенні скарги.
У відповідності до ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суду прийшов до висновку, про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 у зв`язку з її безпідставністю.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214,303,307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1