Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого: судді Литвина М.М. при секретарі: Гусак А.О. з участю прокурора: Загребельного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальної справи порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст.83 ч.3 КК України (в ред.1960 року) та постанову слідчого СВ Лубенського МВ про вирішення питання щодо закриття справи,

ВСТАНОВИВ:

До Лубенського міськрайонного суду надійшла кримінальна справа з постановою слідчого СВ Лубенського МВ, затвердженої Лубенським міжрайонним прокурором щодо вирішення питання про закриття кримінальної справи №95140728, порушеної 27.12.1995 року за ознаками злочину, передбаченого ст.81ч.3 КК України (в ред.1960 року) у зв'язку із закінченням строків давності.

В постанові зазначено, що, згідно матеріалів кримінальної справи, 15.08.1994 року, невідома особа шахрайським шляхом по дорученню КСП ім..Шевченка с.Ісковці Лубенського району отримала на Кременчуцькому АТ «Кременчукнафтооргсинтез» моторне мастило в кількості 27430 кг, але на підприємство не поставило, чим завдало КСП збитків.

По даному факту крадіжки майна було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.83ч.3 КК України (в ред.1960 року).

Санкція ст.83ч.3 КК України в редакції 1960 року передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

01.09.2001 року набрав чинності новий Кримінальний Кодекс України. Відповідно до прикінцевих та перехідних цього Кодексу, розділу 2 ч.5, призначені міри покарання за Кримінальним Кодексом України 1960 року, якщо вони перевищують санкції відповідних статей нового Кодексу, знижені до максимальних меж покарання, встановлених цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність за вчинення шахрайства, передбачена ст.190ч.4 нового КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Отже, злочин, за ознаками якого порушена дана кримінальна справа, повинен кваліфікуватись за ст.190ч.4 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.190ч.4 КК України, кваліфікується як особливо тяжкий злочин, так як передбачене покарання яке передбачає покарання більш як на 10 років.

На підставі ч.1п.4 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення тяжкого злочину минуло десять років.

В ч.З ст.11-1 КПК України вказано, що якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій ст.49 КК України не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

В судовому засіданні прокурор підтримав постанову слідчого СВ.

Судом встановлено, що слідчим СВ Лубенського МРВ порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.83ч.3 КК України, в редакції 1960 року, згідно постанови слідчого (а.с.1).

Санкція ст.83ч.3 КК України в редакції 1960 року передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

01.09.2001 року набрав чинності новий Кримінальний Кодекс України. Відповідно до прикінцевих та перехідних цього Кодексу, розділу 2 ч.5, призначені міри покарання за Кримінальним Кодексом України 1960 року, якщо вони перевищують санкції відповідних статей нового Кодексу, знижені до максимальних меж покарання, встановлених цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність за вчинення шахрайства, передбачена ст.190ч.4 нового КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

Тому, злочин, по факту якого порушена дана кримінальна справа, повинен кваліфікуватись за ст.190 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.190ч.4 КК України, кваліфікується як особливо тяжкий злочин, так як передбачене покарання, яке перевищує 10 років.

В ч.З ст.11-1 КПК України вказано, що якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у частині першій ст.49 КК України не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

На даний час слідством не встановлено особу, яка вчинила шахрайство і з моменту скоєння злочину пройшло понад 15 років.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

5) п»ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину;

У відповідності до ст.11-1 КПК України прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченого ч. 1 ст.49 КК України виносить мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що маються підстави для закриття кримінальної справи № 95140728 у зв'язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.11-1 КПК України, ст.49 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу №95140728, порушену за ознаками злочину, передбаченого ст.83ч. З КК України (в ред.1960 року) закрити у зв'язку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області в 7 добовий

термін.

Головуючий М.М.Литвин