Провадження № 1-кп/752/534/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2014 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002909 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янець-Подільський Хмельницької обл., українки, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 , суд

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 13.04.2014 р., приблизно о 18 год. 10 хв., перебуваючи в супермаркеті «Селект», що по вул. Микитіна, 1 в м. Києві вирішила таємно викрасти чуже майно. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 взяла із полиць ягоди ожини, вартістю 105, 98 грн. та лохини, вартістю 105, 98 грн., сховала їх в пластиковий лоток, та поклала до своєї сумки. Після чого, із викраденим направилась до виходу із супермаркету, але була затримана співробітниками охорони. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала ТОВ «Фудмаркет» матеріальної шкоди на суму 211, 96 грн..
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та показала суду про те, що дійсно 13.04.2014 р., приблизно о 18 год. 10 хв., вона перебуваючи у супермаркеті «Селект», що по вул. Микитіна, 1, в м. Києві викрала ягоди ожини та лохини, поклавши їх до своєї сумки, але при виході із супермаркету була затримана працівниками охорони. Щиро розкаялася у вчиненому, просила суд не карати її суворо.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, заміжня, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима в силу ст. 89 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1